Культура Японії (яп. 日本文化, にっぽんぶんか, МФА: [nip̚.poɴ bunka]) — сукупність духовних і матеріальних цінностей, що були створені в Японії і визначають духовно-суспільне буття японців.
Культура Японії | |
---|---|
Тип | d |
Тема | Японія |
Країна | ![]() |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJoTDFSb1pWOUhjbVZoZEY5WFlYWmxYMjltWmw5TFlXNWhaMkYzWVM1cWNHY3ZNalV3Y0hndFZHaGxYMGR5WldGMFgxZGhkbVZmYjJabVgwdGhibUZuWVhkaExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Культура Японії має велику кількість культурних надбань. Серед них прекрасні зразки образотворчого мистецтва давнини, шедеври архітектури і скульптури, світові пам'ятники японської поезії, літератури та драматургії, пам'ятки садового будівництва тощо. Поряд з ними існує багата спадщина японської культури релігійної та філософської думки, так званих культурних надбань.
Теорія
В острівній Японії сформувалися один народ, одна мова і одна культура. Основи цієї гомогенності були закладені в період Едо (1603 — 1867), коли країна проводила політику ізоляції від Заходу. Після реставрації Мейдзі 1868 року розпочалось свідоме будівництво японської національної держави, що сприяло уніфікації культури. Зокрема була проведена стандартизація японської мови, впроваджено єдину загальнонаціональну освітню і податкову системи, встановлено державну релігію синто, запроваджено військову повинність і створено єдину політичну систему цінностей на чолі з Імператором, символом нації. Ці заходи сприяли появі гомогенного національно-культурного простору. Його подальшій еволюції сприяв розвиток японської освіти та засобів масової інформації.
Незважаючи на формальну гомогенність японської культури, вона має об'єктивні умови для розвитку гетерогенного культурного простору. Його існування пов'язане із географічними особливостями країни. Японські острови пролягають у різних кліматичних поясах — від помірного до субтропічного, а населені райони розділені між собою високими горами. Різноманітність природних умов сприяла існуванню економічної і культурної регіональної диференціації. В часи, коли не існувало японської національної держави, а сама Японія поділялася на сотні удільних володінь, культурна гетерогенність була нормою. Мешканці Японського архіпелагу мали різні регіональні мови і були носіями радше регіональної, а не загальнонаціональної, свідомості.
Крім гетерогенності регіональних культур, що сприймаються в новітню добу як субкультури загальнонаціональної японської культури, в Японії існує гетерогенність соціальних культур. Вона пов'язана із явищем суспільної диференціації. Культури різних соціальних класів умовно поділяють на дві групи: консервативну самурайсько-селянську та ліберальну купецько-міщанську. Представниками першої вважаються політики, адміністратори, працівники фірм, викладачі, а представниками другої — інженери, голови підприємців, ремісники, учні тощо.
Левова частка японських культурних надбань є результатом розвитку імпортованих з закордону ідей, а не еволюції оригінальних японських концепцій. Так, у 4 столітті з материка до Японії проникла техніка обробки металів, сільське господарство і скотарство. У 7 столітті японці прийняли китайський буддизм, конфуціанство, даосизм, ієрогліфічну писемність, планування міст, адміністративний апарат тощо. У 16 столітті в країні поширилося християнство і вогнепальна зброя, а у 19 столітті — різноманітні надбання західної цивілізації, від системи управління до музики і живопису. Після Другої світової війни джерелом наукових, технічних і культурних ідей для японського суспільства залишається США. Більшість імпортованих концепцій та ноу-хау традиційно японізується — іноземна форма наповнюється місцевим змістом. Саме японізація запозичень, а не просте копіювання, є характерною рисою японської культури.
Отже в культурі Японії наявне співіснування двох сторін: новітньої загальнонаціональної гомогенності з традиційною гетерогенністю регіональних та соціальних культур. Культурні відмінності нижчого рівня виступають джерелом для формування культури вищого, всеяпонського рівня.
Див. також
Примітки
- Йонеяма Тосінао. Японія: Культура // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
Джерела та література
- (яп.) Йонеяма Тосінао. Японія: Культура // Енциклопедія Ніппоніка: в 26 т. 2-е видання. — Токіо: Сьоґаккан, 1994—1997.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Культура Японії |
- (яп.) Офіційна сторінка Управління культури Японії [ 13 серпня 2012 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kultura Yaponiyi yap 日本文化 にっぽんぶんか MFA nip poɴ bunka sukupnist duhovnih i materialnih cinnostej sho buli stvoreni v Yaponiyi i viznachayut duhovno suspilne buttya yaponciv Kultura YaponiyiTip dTema YaponiyaKrayina Yaponiya Kultura Yaponiyi u Vikishovishi Pid hvileyu Kanagavskogo morya Kacusika Hokusaj 1832 Kultura Yaponiyi maye veliku kilkist kulturnih nadban Sered nih prekrasni zrazki obrazotvorchogo mistectva davnini shedevri arhitekturi i skulpturi svitovi pam yatniki yaponskoyi poeziyi literaturi ta dramaturgiyi pam yatki sadovogo budivnictva tosho Poryad z nimi isnuye bagata spadshina yaponskoyi kulturi religijnoyi ta filosofskoyi dumki tak zvanih kulturnih nadban TeoriyaV ostrivnij Yaponiyi sformuvalisya odin narod odna mova i odna kultura Osnovi ciyeyi gomogennosti buli zakladeni v period Edo 1603 1867 koli krayina provodila politiku izolyaciyi vid Zahodu Pislya restavraciyi Mejdzi 1868 roku rozpochalos svidome budivnictvo yaponskoyi nacionalnoyi derzhavi sho spriyalo unifikaciyi kulturi Zokrema bula provedena standartizaciya yaponskoyi movi vprovadzheno yedinu zagalnonacionalnu osvitnyu i podatkovu sistemi vstanovleno derzhavnu religiyu sinto zaprovadzheno vijskovu povinnist i stvoreno yedinu politichnu sistemu cinnostej na choli z Imperatorom simvolom naciyi Ci zahodi spriyali poyavi gomogennogo nacionalno kulturnogo prostoru Jogo podalshij evolyuciyi spriyav rozvitok yaponskoyi osviti ta zasobiv masovoyi informaciyi Nezvazhayuchi na formalnu gomogennist yaponskoyi kulturi vona maye ob yektivni umovi dlya rozvitku geterogennogo kulturnogo prostoru Jogo isnuvannya pov yazane iz geografichnimi osoblivostyami krayini Yaponski ostrovi prolyagayut u riznih klimatichnih poyasah vid pomirnogo do subtropichnogo a naseleni rajoni rozdileni mizh soboyu visokimi gorami Riznomanitnist prirodnih umov spriyala isnuvannyu ekonomichnoyi i kulturnoyi regionalnoyi diferenciaciyi V chasi koli ne isnuvalo yaponskoyi nacionalnoyi derzhavi a sama Yaponiya podilyalasya na sotni udilnih volodin kulturna geterogennist bula normoyu Meshkanci Yaponskogo arhipelagu mali rizni regionalni movi i buli nosiyami radshe regionalnoyi a ne zagalnonacionalnoyi svidomosti Krim geterogennosti regionalnih kultur sho sprijmayutsya v novitnyu dobu yak subkulturi zagalnonacionalnoyi yaponskoyi kulturi v Yaponiyi isnuye geterogennist socialnih kultur Vona pov yazana iz yavishem suspilnoyi diferenciaciyi Kulturi riznih socialnih klasiv umovno podilyayut na dvi grupi konservativnu samurajsko selyansku ta liberalnu kupecko mishansku Predstavnikami pershoyi vvazhayutsya politiki administratori pracivniki firm vikladachi a predstavnikami drugoyi inzheneri golovi pidpriyemciv remisniki uchni tosho Levova chastka yaponskih kulturnih nadban ye rezultatom rozvitku importovanih z zakordonu idej a ne evolyuciyi originalnih yaponskih koncepcij Tak u 4 stolitti z materika do Yaponiyi pronikla tehnika obrobki metaliv silske gospodarstvo i skotarstvo U 7 stolitti yaponci prijnyali kitajskij buddizm konfucianstvo daosizm iyeroglifichnu pisemnist planuvannya mist administrativnij aparat tosho U 16 stolitti v krayini poshirilosya hristiyanstvo i vognepalna zbroya a u 19 stolitti riznomanitni nadbannya zahidnoyi civilizaciyi vid sistemi upravlinnya do muziki i zhivopisu Pislya Drugoyi svitovoyi vijni dzherelom naukovih tehnichnih i kulturnih idej dlya yaponskogo suspilstva zalishayetsya SShA Bilshist importovanih koncepcij ta nou hau tradicijno yaponizuyetsya inozemna forma napovnyuyetsya miscevim zmistom Same yaponizaciya zapozichen a ne proste kopiyuvannya ye harakternoyu risoyu yaponskoyi kulturi Otzhe v kulturi Yaponiyi nayavne spivisnuvannya dvoh storin novitnoyi zagalnonacionalnoyi gomogennosti z tradicijnoyu geterogennistyu regionalnih ta socialnih kultur Kulturni vidminnosti nizhchogo rivnya vistupayut dzherelom dlya formuvannya kulturi vishogo vseyaponskogo rivnya Div takozhLiteratura Yaponiyi Muzika Yaponiyi Poeziya Yaponiyi Religiya v Yaponiyi Yaponska mova Videoigri v Yaponiyi Yaponska kuhnya Istoriya yaponskoyi kuhniPrimitkiJoneyama Tosinao Yaponiya Kultura Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 Dzherela ta literatura yap Joneyama Tosinao Yaponiya Kultura Enciklopediya Nipponika v 26 t 2 e vidannya Tokio Sogakkan 1994 1997 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Kultura Yaponiyi yap Oficijna storinka Upravlinnya kulturi Yaponiyi 13 serpnya 2012 u Wayback Machine