Корона Святого Едуарда (англ. St Edward's Crown) — центральна прикраса Королевських регалій Великої Британії. Корона, названа на честь святого Едуарда Сповідника, традиційно використовувалася для коронування англійських і британських монархів починаючи з ХІІІ століття.
Корона Святого Едуарда | |
---|---|
![]() Корона Святого Едуарда | |
Геральдичні зображення | |
![]() | |
Деталі | |
Країна | ![]() |
Виготовлено | 1661 (поточна версія) |
Власник | Король Карл III |
Вага | 2,23 кг |
Арки | 2 |
Матеріал | 22-каратне золото |
Попередні | Корона Тюдорів (в геральдиці) |
Оригінальна корона була священною реліквією, яка зберігалася у Вестмінстерському абатстві, місці поховання Едуарда, доки регалії не були продані або переплавлені, коли парламент скасував монархію в 1649 році під час громадянської війни в Англії.
Сучасна версія корони Святого Едуарда була виготовлена для Карла II у 1661 році. Вона виготовлена із суцільного золота, має висоту 30 сантиметрів, вагу 2,23 кілограма і прикрашена 444 дорогоцінними та напівдорогоцінними каменями. За вагою та зовнішнім виглядом корона подібна до оригіналу, але її арки барокові.
Після 1689 року її не використовували для коронування монарха понад 200 років. У 1911 році традиція була відроджена Георгом V, і всі наступні монархи (крім Едуарда VIII, який взагалі [en]) були короновані з використанням корони Святого Едуарда. Стилізоване зображення цієї корони використовується на гербах, значках, логотипах та різних інших знаках розрізнення держав Співдружності, щоб символізувати королівську владу короля Карла III.
Коли корона Святого Едуарда не використовується, вона виставлена на загальний огляд у [en] у Лондонському Тауері.
Опис
Корона святого Едуарда виготовлена із 22-каратного золота, окружністю — 66 см, висотою — 30 см, вагою — 2,23 кг. Вона має чотири геральдичні лілії та чотири тамплієрські хрести, які підтримують дві низькі арки, увінчані [en] та тамплієрським хрестом, арки та монде символізують імператорську корону. Її фіолетова оксамитова шапка оздоблена горностаєм. Вона оздоблена 444 дорогоцінними та напівдорогоцінними каменями, включаючи 345 аквамаринів у огранці «троянда», 37 білих топазів, 27 турмалінів, 12 рубінів, 7 аметистів, 6 сапфірів, 2 циркони, 1 гранат, 1 шпінель і 1 карбункул.
Загальна вартість всіх коштовностей і золота, використаних для виготовлення корони Святого Едуарда, оцінюється в понад 3,6 мільйона фунтів стерлінгів (понад 4 мільйони євро/доларів), але сама корона практично безцінна через її історичну та символічну цінність.
Використання
Хоча вона вважається офіційною короною монарха, лише сім монархів були короновані короною Святого Едуарда з часів Реставрації: Карл II (1661), Яків II (1685), Вільгельм III (1689), Георг V (1911), Георг VI (1937) ,Єлизавета II (1953) і Чарльз III(2023). Марія II і Анна були короновані власними малими діамантовими коронами; Георг I, Георг II, Георг III і Вільгельм IV були короновані [en]; Георг IV був коронований великою [en], зробленою спеціально для цієї нагоди; а королева Вікторія та Едуард VII вирішили не використовувати Корону Святого Едуарда через її вагу, а замість цього використали легшу версію корони Британської імперії 1838 року. Коли корону Святого Едуарда не використовували для коронації монарха, її клали на вівтар під час коронації; однак її взагалі не було на коронації королеви Вікторії.
У геральдиці
Корона Святого Едуарда широко використовується як геральдична емблема Сполученого Королівства, вона зображена на безлічі емблем і знаках розрізнення. Оскільки Сполучене Королівство є конституційною монархією з відповідальним урядом, корона також може символізувати «суверенітет (або владу) монарха». Її можна знайти, серед іншого, на Королівському шифрі; Королівському гербі Сполученого Королівства; королівських бейджах Англії; а також емблемах [en], [en], [en], британської армії, Королівської морської піхоти, Королівських військово-повітряних сил і [en]. Вона також утворює логотип Royal Mail, поштової служби Сполученого Королівства. (У Шотландії [en] може з'явитися замість Корони Святого Едуарда).
Історія
Походження
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0xTDBKaGVXVjFlRjlVWVhCbGMzUnllVjl6WTJWdVpURmZSVVJYUVZKRVgxSkZXQzVxY0djdk1UY3djSGd0UW1GNVpYVjRYMVJoY0dWemRISjVYM05qWlc1bE1WOUZSRmRCVWtSZlVrVllMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Едуард Сповідник носив свою корону на Великдень, Трійцю та Різдво. У 1161 році він був визнаний святим, а предмети, пов'язані з його правлінням, стали реліквіями. Ченці на місці його поховання у Вестмінстерському абатстві стверджували, що Едуард попросив їх вічно піклуватися про його регалії під час коронацій усіх майбутніх англійських королів. Хоча це твердження, ймовірно, було саморекламою з боку абатства, і деякі регалії, ймовірно, були взяті з могили Едуарда, коли він був там повторно похований, це стало визнаним фактом, таким чином встановивши перший відомий набір спадкових коронаційних регалії в Європі. Корона, яка називається короною Святого Едуарда, вперше була використана для коронації Генріха III у 1220 році, і, як стверджують, це була та сама корона, яку носив Едвард.
Свята реліквія
У давнину корону описували як «Корона короля Альфреда із золотого дроту з невеликими каменями та двома маленькими дзвіночками», вагою 2,25 кг і загальною вартістю 248 фунтів стерлінгів. Іноді її називали Короною короля Альфреда через напис на кришці її коробки, який у перекладі з латинської мови звучав так: «Це головна корона з двох, якими були короновані королі Альфред, Едуард та інші». Однак немає жодних доказів, які б підтверджували тезу про те, що вона датована часами Альфреда, і в наказі про коронацію вона завжди згадувалася як Корона Святого Едуарда.
Корона Святого Едуарда рідко залишала Вестмінстерське абатство, але коли Річард II був змушений зректися престолу в 1399 році, він наказав принести корону в Лондонський Тауер, де він символічно передав її Генріху IV, сказавши: «Я представляю і віддаю тобі цю корону якою я був коронований королем Англії, і всі пов’язані з нею права».
Її використовували в 1533 році для коронації другої дружини Генріха VIII, Анни Болейн, що було безпрецедентним для королеви-консорта. У період Тюдорів під час коронації на голови монархів клали три корони: корону Святого Едуарда, [en] та «багату корону» (англ. rich crown), зроблену спеціально для короля чи королеви. Після англійської Реформації нова церква Англії засудила шанування середньовічних реліквій, і, починаючи з коронації Едуарда VI у 1547 році, значення корони Святого Едуарда як святої реліквії було применшене під час церемонії.
Під час громадянської війни в Англії парламент продав середньовічну корону Святого Едуарда, яку Олівер Кромвель вважав символом «огидного правління королів».
Реставрація
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0wTDFOMFgwVmtkMkZ5WkNVeU4zTmZRM0p2ZDI1ZllubGZSbkpoYm1OcGMxOVRZVzVrWm05eVpDNXdibWN2TVRjd2NIZ3RVM1JmUldSM1lYSmtKVEkzYzE5RGNtOTNibDlpZVY5R2NtRnVZMmx6WDFOaGJtUm1iM0prTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Монархія була відновлена в 1660 році, і в рамках підготовки до коронації Карла II, який жив у вигнанні за кордоном, Королівський золотар, сер [en], надав нову корону Святого Едуарда. Вона була створена таким чином, щоб дуже нагадувати середньовічну корону з важкою золотою основою та скупченнями напівдорогоцінного каміння, але арки стали виразно барокові.
Наприкінці 20-го століття було вважалося, що золото для виготовлення нової корони було використано з оригінальної корони Святого Едуарда, оскільки вони майже однакові за вагою, а в 1661 році на ці матеріали не було виставлено жодного рахунку. Корона також використовувалася під час [en] з Олівером Кромвелем, лордом-протектором Англії з 1653 до 1658 років. На підставі цих фактів письменник та історик Мартін Голмс у статті 1959 року для [en] дійшов висновку, що в часи [en] корону Святого Едуарда було врятовано з плавильного котла, а її золото було використано для виготовлення нової корони часів Реставрації.
Його теорія стала [en], і багато книг, у тому числі офіційні путівники по коштовностях корони в лондонському Тауері, повторювали його твердження як факт. У 2008 році нове дослідження показало, що коронаційна корона та скіпетр були виготовлені в 1660 році в очікуванні коронації, яку кілька разів відкладали. Інші регалії були замовлені в 1661 році після того, як парламент збільшив бюджет на знак вдячності королю. Корона, що використовувалася під час траурного прощання із Кромвелем, ймовірно, була зроблена з позолоченого недорогоцінного металу, такого як олово або мідь, як це було звичайно в Англії XVII століття; наприклад, корона, використана на похоронах Якова VI і I, коштувала лише 5 фунтів стерлінгів і була прикрашена підробленими коштовностями.
У 1671 році [en] ненадовго вкрав корону з Лондонського Тауера, розплющивши її молотком, щоб її можна було приховати під одягом. Для коронації Якова II було створено новий [en], а для Вільгельма III основу змінили з кола на овал. Після коронації Вільгельма III у 1689 році монархи воліли бути коронованими легшою, виготовленою на замовлення короною (як це було із [en]) або своєю державною короною, тоді як корона святого Едуарда зазвичай лежала на головному вівтарі.
XX століття та наші дні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk01TDFKdmVXRnNYME41Y0dobGNsOXZabDlSZFdWbGJsOUZiR2w2WVdKbGRHaGZTVWt1YzNabkx6RTNNSEI0TFZKdmVXRnNYME41Y0dobGNsOXZabDlSZFdWbGJsOUZiR2w2WVdKbGRHaGZTVWt1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Едуард VII мав намір відродити традицію коронування короною Святого Едуарда в 1902 році, але в день коронації він ще відновлювався після операції на апендициті, і замість цього він носив легшу Імператорську державну корону.
Коштовності брали в оренду для використання в короні та видаляли після коронації до 1911 року, коли назавжди встановили 444 дорогоцінні та напівдорогоційні камені. Штучні перли на арках і основі були замінені золотими намистинами, які на той час були покриті платиною. Її смуга також була зменшена, щоб відповідати розміру голови Георга V, першого монарха, увінчаного короною Святого Едуарда за понад 200 років, зменшивши загальну вагу корони з 82 тройських унцій (2,6 кг) до 71 тройської унції (2,2 кг).
Вона використовувався для коронування його наступника Георга VI у 1937 році та королеви Єлизавети II у 1953 році, яка вирішила викорстовувати стилізоване зображення цієї корони на гербах, значках, логотипах та різних інших знаках розрізнення у державах Співдружності, щоб символізувати її королівську владу. У цьому контексті вона замінила [en], використання якої запровадив Едуард VII у 1901 році. Використання зображення корони таким чином здійснюється з дозволу монарха.
4 червня 2013 року корона Святого Едуарда була виставлена на головному вівтарі у Вестмінстерському абатстві під час служби з нагоди 60-ї річниці коронації Єлизавети II, що стало першим випадком, коли вона покинула [en] у Лондонському Тауері з 1953 року.
Див. також
- Коронаційна корона
- [en]
Примітки
Виноски
- У «Обряді родини Масгрейвів» Шерлок Голмс впізнає фрагменти корони.
Цитування
- Crown Jewels. . Т. 211. United Kingdom: House of Commons. 16 липня 1992. col. 944W. [ 2019-01-07 у Wayback Machine.]
- The Royal Household. . The Official Website of the British Monarchy. Архів оригіналу за 8 жовтня 2015.
- Kathryn Jones (17 грудня 2014). Royal Gold: Reflections of Power (Подкаст). Royal Collection Trust. На 13:03 хвилині. Процитовано 14 лютого 2018.
- Twining, p. 168.
- Корона Святого Едуарда. Трест Королівської колекції. Інвентарний № 31700.
- Rose, p. 29.
- The real value of The Queen’s crown. royalcentral. royalcentral. Процитовано 18 листопада 2019.
- Mears, et al., p. 23.
- Moncreiffe, and Pottinger, pp. 38-46.
- H.R. Luard, ред. (1858). Life of St Edward the Confessor. Longman. с. 215, 273, 281.
- Keay, pp. 18–20.
- Rose, p. 13.
- in Blair, vol. 1. pp. 257–353.
- Twining, p. 132.
- Holmes, p. 216.
- Steane, p. 34.
- Alice Hunt (2008). The Drama of Coronation: Medieval Ceremony in Early Modern England. Cambridge University Press. с. 93. ISBN .
- Arnold, pp. 731–732.
- Ronald Lightbown in MacGregor, p. 257.
- Brian Barker (1976). When the Queen was Crowned. Routledge & Kegan Paul. с. 80. ISBN .
- Holmes, pp. 213–223.
- Barclay, pp. 149–170.
- Graham Fisher; Heather Fisher (1979). Monarchy and the Royal Family: A Guide for Everyman. Robert Hale. с. 40. ISBN .
- . Government of Canada. Canadian Heritage. Архів оригіналу за 20 грудня 2016. Процитовано 3 грудня 2016.
- Dixon-Smith, et al., p. 61.
- Mears, p. 23.
- Rose, p. 35.
- Victorian Coat of Arms. Victoria State Government. Процитовано 15 грудня 2015.
- Gordon Rayner (4 червня 2013). Crown to leave Tower for first time since 1953 for Westminster Abbey service. The Telegraph. Процитовано 14 грудня 2015.
Бібліографія
- Arnold, Janet (1978). The 'Coronation' Portrait of Queen Elizabeth I. Burlington Magazine. 120 (908): 726–739+741. JSTOR 879390.
- Barclay, Andrew (2008). The 1661 St Edward’s Crown – Refurbished, Recycled or Replaced?. The Court Historian. 13 (2): 149—170. doi:10.1179/cou.2008.13.2.002.
- Blair, Claude, ред. (1998). The Crown Jewels: The History of the Coronation Regalia …. The Stationery Office. ISBN .
- Dixon-Smith, Sally; Edwards, Sebastian; Kilby, Sarah; Murphy, Clare; Souden, David; Spooner, Jane; Worsley, Lucy (2010). The Crown Jewels: Souvenir Guidebook. Historic Royal Palaces. ISBN .
- Holmes, Martin (1959). New Light on St. Edward's Crown. Archaeologia. 97: 213—223. doi:10.1017/S0261340900010006.
- Keay, Anna (2011). The Crown Jewels. Thames & Hudson. ISBN .
- MacGregor, Arthur, ред. (1989). The Late King's Goods: Collections, Possessions and Patronage of Charles I …. Alistair McAlpine. ISBN .
- Mears, Kenneth J.; Thurley, Simon; Murphy, Claire (1994). The Crown Jewels. Historic Royal Palaces. ASIN B000HHY1ZQ.
- Moncreiffe, Iain; Pottinger, Don (1953). Simple Heraldry Cheerfully Illustrated. Thomas Nelson and Sons Ltd.
- Rose, Tessa (1992). The Coronation Ceremony and the Crown Jewels. HM Stationery Office. ISBN .
- Steane, John (2003). The Archaeology of the Medieval English Monarchy. Routledge. ISBN .
- Twining, Edward Francis (1960). A History of the Crown Jewels of Europe. B. T. Batsford. ASIN B00283LZA6.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Корона Святого Едуарда |
- Корона Святого Едуарда. Трест Королівської колекції. Інвентарний № 31700. (англ.)
- Коштовності корони на сайті Королівської родини (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Korona Svyatogo Eduarda angl St Edward s Crown centralna prikrasa Korolevskih regalij Velikoyi Britaniyi Korona nazvana na chest svyatogo Eduarda Spovidnika tradicijno vikoristovuvalasya dlya koronuvannya anglijskih i britanskih monarhiv pochinayuchi z HIII stolittya Korona Svyatogo EduardaKorona Svyatogo EduardaGeraldichni zobrazhennyaDetaliKrayina Velika BritaniyaVigotovleno1661 potochna versiya VlasnikKorol Karl IIIVaga2 23 kgArki2Material22 karatne zolotoPoperedniKorona Tyudoriv v geraldici Originalna korona bula svyashennoyu relikviyeyu yaka zberigalasya u Vestminsterskomu abatstvi misci pohovannya Eduarda doki regaliyi ne buli prodani abo pereplavleni koli parlament skasuvav monarhiyu v 1649 roci pid chas gromadyanskoyi vijni v Angliyi Suchasna versiya koroni Svyatogo Eduarda bula vigotovlena dlya Karla II u 1661 roci Vona vigotovlena iz sucilnogo zolota maye visotu 30 santimetriv vagu 2 23 kilograma i prikrashena 444 dorogocinnimi ta napivdorogocinnimi kamenyami Za vagoyu ta zovnishnim viglyadom korona podibna do originalu ale yiyi arki barokovi Pislya 1689 roku yiyi ne vikoristovuvali dlya koronuvannya monarha ponad 200 rokiv U 1911 roci tradiciya bula vidrodzhena Georgom V i vsi nastupni monarhi krim Eduarda VIII yakij vzagali en buli koronovani z vikoristannyam koroni Svyatogo Eduarda Stilizovane zobrazhennya ciyeyi koroni vikoristovuyetsya na gerbah znachkah logotipah ta riznih inshih znakah rozriznennya derzhav Spivdruzhnosti shob simvolizuvati korolivsku vladu korolya Karla III Koli korona Svyatogo Eduarda ne vikoristovuyetsya vona vistavlena na zagalnij oglyad u en u Londonskomu Taueri OpisKorona svyatogo Eduarda vigotovlena iz 22 karatnogo zolota okruzhnistyu 66 sm visotoyu 30 sm vagoyu 2 23 kg Vona maye chotiri geraldichni liliyi ta chotiri tampliyerski hresti yaki pidtrimuyut dvi nizki arki uvinchani en ta tampliyerskim hrestom arki ta monde simvolizuyut imperatorsku koronu Yiyi fioletova oksamitova shapka ozdoblena gornostayem Vona ozdoblena 444 dorogocinnimi ta napivdorogocinnimi kamenyami vklyuchayuchi 345 akvamariniv u ogranci troyanda 37 bilih topaziv 27 turmaliniv 12 rubiniv 7 ametistiv 6 sapfiriv 2 cirkoni 1 granat 1 shpinel i 1 karbunkul Zagalna vartist vsih koshtovnostej i zolota vikoristanih dlya vigotovlennya koroni Svyatogo Eduarda ocinyuyetsya v ponad 3 6 miljona funtiv sterlingiv ponad 4 miljoni yevro dolariv ale sama korona praktichno bezcinna cherez yiyi istorichnu ta simvolichnu cinnist VikoristannyaHocha vona vvazhayetsya oficijnoyu koronoyu monarha lishe sim monarhiv buli koronovani koronoyu Svyatogo Eduarda z chasiv Restavraciyi Karl II 1661 Yakiv II 1685 Vilgelm III 1689 Georg V 1911 Georg VI 1937 Yelizaveta II 1953 i Charlz III 2023 Mariya II i Anna buli koronovani vlasnimi malimi diamantovimi koronami Georg I Georg II Georg III i Vilgelm IV buli koronovani en Georg IV buv koronovanij velikoyu en zroblenoyu specialno dlya ciyeyi nagodi a koroleva Viktoriya ta Eduard VII virishili ne vikoristovuvati Koronu Svyatogo Eduarda cherez yiyi vagu a zamist cogo vikoristali legshu versiyu koroni Britanskoyi imperiyi 1838 roku Koli koronu Svyatogo Eduarda ne vikoristovuvali dlya koronaciyi monarha yiyi klali na vivtar pid chas koronaciyi odnak yiyi vzagali ne bulo na koronaciyi korolevi Viktoriyi U geraldici Korona Svyatogo Eduarda shiroko vikoristovuyetsya yak geraldichna emblema Spoluchenogo Korolivstva vona zobrazhena na bezlichi emblem i znakah rozriznennya Oskilki Spoluchene Korolivstvo ye konstitucijnoyu monarhiyeyu z vidpovidalnim uryadom korona takozh mozhe simvolizuvati suverenitet abo vladu monarha Yiyi mozhna znajti sered inshogo na Korolivskomu shifri Korolivskomu gerbi Spoluchenogo Korolivstva korolivskih bejdzhah Angliyi a takozh emblemah en en en britanskoyi armiyi Korolivskoyi morskoyi pihoti Korolivskih vijskovo povitryanih sil i en Vona takozh utvoryuye logotip Royal Mail poshtovoyi sluzhbi Spoluchenogo Korolivstva U Shotlandiyi en mozhe z yavitisya zamist Koroni Svyatogo Eduarda IstoriyaPohodzhennya Korol Eduard Spovidnik u koroni v pershij sceni gobelenu z Bajo Eduard Spovidnik nosiv svoyu koronu na Velikden Trijcyu ta Rizdvo U 1161 roci vin buv viznanij svyatim a predmeti pov yazani z jogo pravlinnyam stali relikviyami Chenci na misci jogo pohovannya u Vestminsterskomu abatstvi stverdzhuvali sho Eduard poprosiv yih vichno pikluvatisya pro jogo regaliyi pid chas koronacij usih majbutnih anglijskih koroliv Hocha ce tverdzhennya jmovirno bulo samoreklamoyu z boku abatstva i deyaki regaliyi jmovirno buli vzyati z mogili Eduarda koli vin buv tam povtorno pohovanij ce stalo viznanim faktom takim chinom vstanovivshi pershij vidomij nabir spadkovih koronacijnih regaliyi v Yevropi Korona yaka nazivayetsya koronoyu Svyatogo Eduarda vpershe bula vikoristana dlya koronaciyi Genriha III u 1220 roci i yak stverdzhuyut ce bula ta sama korona yaku nosiv Edvard Svyata relikviya U davninu koronu opisuvali yak Korona korolya Alfreda iz zolotogo drotu z nevelikimi kamenyami ta dvoma malenkimi dzvinochkami vagoyu 2 25 kg i zagalnoyu vartistyu 248 funtiv sterlingiv Inodi yiyi nazivali Koronoyu korolya Alfreda cherez napis na krishci yiyi korobki yakij u perekladi z latinskoyi movi zvuchav tak Ce golovna korona z dvoh yakimi buli koronovani koroli Alfred Eduard ta inshi Odnak nemaye zhodnih dokaziv yaki b pidtverdzhuvali tezu pro te sho vona datovana chasami Alfreda i v nakazi pro koronaciyu vona zavzhdi zgaduvalasya yak Korona Svyatogo Eduarda Korona Svyatogo Eduarda ridko zalishala Vestminsterske abatstvo ale koli Richard II buv zmushenij zrektisya prestolu v 1399 roci vin nakazav prinesti koronu v Londonskij Tauer de vin simvolichno peredav yiyi Genrihu IV skazavshi Ya predstavlyayu i viddayu tobi cyu koronu yakoyu ya buv koronovanij korolem Angliyi i vsi pov yazani z neyu prava Yiyi vikoristovuvali v 1533 roci dlya koronaciyi drugoyi druzhini Genriha VIII Anni Bolejn sho bulo bezprecedentnim dlya korolevi konsorta U period Tyudoriv pid chas koronaciyi na golovi monarhiv klali tri koroni koronu Svyatogo Eduarda en ta bagatu koronu angl rich crown zroblenu specialno dlya korolya chi korolevi Pislya anglijskoyi Reformaciyi nova cerkva Angliyi zasudila shanuvannya serednovichnih relikvij i pochinayuchi z koronaciyi Eduarda VI u 1547 roci znachennya koroni Svyatogo Eduarda yak svyatoyi relikviyi bulo primenshene pid chas ceremoniyi Pid chas gromadyanskoyi vijni v Angliyi parlament prodav serednovichnu koronu Svyatogo Eduarda yaku Oliver Kromvel vvazhav simvolom ogidnogo pravlinnya koroliv Restavraciya Korona Svyatogo Edvarda yak vona viglyadala na koronaciyi Yakova II Anglijskogo v 1685 roci Monarhiya bula vidnovlena v 1660 roci i v ramkah pidgotovki do koronaciyi Karla II yakij zhiv u vignanni za kordonom Korolivskij zolotar ser en nadav novu koronu Svyatogo Eduarda Vona bula stvorena takim chinom shob duzhe nagaduvati serednovichnu koronu z vazhkoyu zolotoyu osnovoyu ta skupchennyami napivdorogocinnogo kaminnya ale arki stali virazno barokovi Naprikinci 20 go stolittya bulo vvazhalosya sho zoloto dlya vigotovlennya novoyi koroni bulo vikoristano z originalnoyi koroni Svyatogo Eduarda oskilki voni majzhe odnakovi za vagoyu a v 1661 roci na ci materiali ne bulo vistavleno zhodnogo rahunku Korona takozh vikoristovuvalasya pid chas en z Oliverom Kromvelem lordom protektorom Angliyi z 1653 do 1658 rokiv Na pidstavi cih faktiv pismennik ta istorik Martin Golms u statti 1959 roku dlya en dijshov visnovku sho v chasi en koronu Svyatogo Eduarda bulo vryatovano z plavilnogo kotla a yiyi zoloto bulo vikoristano dlya vigotovlennya novoyi koroni chasiv Restavraciyi Jogo teoriya stala en i bagato knig u tomu chisli oficijni putivniki po koshtovnostyah koroni v londonskomu Taueri povtoryuvali jogo tverdzhennya yak fakt U 2008 roci nove doslidzhennya pokazalo sho koronacijna korona ta skipetr buli vigotovleni v 1660 roci v ochikuvanni koronaciyi yaku kilka raziv vidkladali Inshi regaliyi buli zamovleni v 1661 roci pislya togo yak parlament zbilshiv byudzhet na znak vdyachnosti korolyu Korona sho vikoristovuvalasya pid chas traurnogo proshannya iz Kromvelem jmovirno bula zroblena z pozolochenogo nedorogocinnogo metalu takogo yak olovo abo mid yak ce bulo zvichajno v Angliyi XVII stolittya napriklad korona vikoristana na pohoronah Yakova VI i I koshtuvala lishe 5 funtiv sterlingiv i bula prikrashena pidroblenimi koshtovnostyami U 1671 roci en nenadovgo vkrav koronu z Londonskogo Tauera rozplyushivshi yiyi molotkom shob yiyi mozhna bulo prihovati pid odyagom Dlya koronaciyi Yakova II bulo stvoreno novij en a dlya Vilgelma III osnovu zminili z kola na oval Pislya koronaciyi Vilgelma III u 1689 roci monarhi volili buti koronovanimi legshoyu vigotovlenoyu na zamovlennya koronoyu yak ce bulo iz en abo svoyeyu derzhavnoyu koronoyu todi yak korona svyatogo Eduarda zazvichaj lezhala na golovnomu vivtari XX stolittya ta nashi dni Monograma Yelizaveti II Eduard VII mav namir vidroditi tradiciyu koronuvannya koronoyu Svyatogo Eduarda v 1902 roci ale v den koronaciyi vin she vidnovlyuvavsya pislya operaciyi na apendiciti i zamist cogo vin nosiv legshu Imperatorsku derzhavnu koronu Koshtovnosti brali v orendu dlya vikoristannya v koroni ta vidalyali pislya koronaciyi do 1911 roku koli nazavzhdi vstanovili 444 dorogocinni ta napivdorogocijni kameni Shtuchni perli na arkah i osnovi buli zamineni zolotimi namistinami yaki na toj chas buli pokriti platinoyu Yiyi smuga takozh bula zmenshena shob vidpovidati rozmiru golovi Georga V pershogo monarha uvinchanogo koronoyu Svyatogo Eduarda za ponad 200 rokiv zmenshivshi zagalnu vagu koroni z 82 trojskih uncij 2 6 kg do 71 trojskoyi unciyi 2 2 kg Vona vikoristovuvavsya dlya koronuvannya jogo nastupnika Georga VI u 1937 roci ta korolevi Yelizaveti II u 1953 roci yaka virishila vikorstovuvati stilizovane zobrazhennya ciyeyi koroni na gerbah znachkah logotipah ta riznih inshih znakah rozriznennya u derzhavah Spivdruzhnosti shob simvolizuvati yiyi korolivsku vladu U comu konteksti vona zaminila en vikoristannya yakoyi zaprovadiv Eduard VII u 1901 roci Vikoristannya zobrazhennya koroni takim chinom zdijsnyuyetsya z dozvolu monarha 4 chervnya 2013 roku korona Svyatogo Eduarda bula vistavlena na golovnomu vivtari u Vestminsterskomu abatstvi pid chas sluzhbi z nagodi 60 yi richnici koronaciyi Yelizaveti II sho stalo pershim vipadkom koli vona pokinula en u Londonskomu Taueri z 1953 roku Div takozhKoronacijna korona en PrimitkiVinoski U Obryadi rodini Masgrejviv Sherlok Golms vpiznaye fragmenti koroni Cituvannya Crown Jewels T 211 United Kingdom House of Commons 16 lipnya 1992 col 944W 2019 01 07 u Wayback Machine The Royal Household The Official Website of the British Monarchy Arhiv originalu za 8 zhovtnya 2015 Kathryn Jones 17 grudnya 2014 Royal Gold Reflections of Power Podkast Royal Collection Trust Na 13 03 hvilini Procitovano 14 lyutogo 2018 Twining p 168 Korona Svyatogo Eduarda Trest Korolivskoyi kolekciyi Inventarnij 31700 Rose p 29 The real value of The Queen s crown royalcentral royalcentral Procitovano 18 listopada 2019 Mears et al p 23 Moncreiffe and Pottinger pp 38 46 H R Luard red 1858 Life of St Edward the Confessor Longman s 215 273 281 Keay pp 18 20 Rose p 13 in Blair vol 1 pp 257 353 Twining p 132 Holmes p 216 Steane p 34 Alice Hunt 2008 The Drama of Coronation Medieval Ceremony in Early Modern England Cambridge University Press s 93 ISBN 978 1 139 47466 5 Arnold pp 731 732 Ronald Lightbown in MacGregor p 257 Brian Barker 1976 When the Queen was Crowned Routledge amp Kegan Paul s 80 ISBN 978 0 7100 8397 5 Holmes pp 213 223 Barclay pp 149 170 Graham Fisher Heather Fisher 1979 Monarchy and the Royal Family A Guide for Everyman Robert Hale s 40 ISBN 978 0 7091 7814 9 Government of Canada Canadian Heritage Arhiv originalu za 20 grudnya 2016 Procitovano 3 grudnya 2016 Dixon Smith et al p 61 Mears p 23 Rose p 35 Victorian Coat of Arms Victoria State Government Procitovano 15 grudnya 2015 Gordon Rayner 4 chervnya 2013 Crown to leave Tower for first time since 1953 for Westminster Abbey service The Telegraph Procitovano 14 grudnya 2015 BibliografiyaArnold Janet 1978 The Coronation Portrait of Queen Elizabeth I Burlington Magazine 120 908 726 739 741 JSTOR 879390 Barclay Andrew 2008 The 1661 St Edward s Crown Refurbished Recycled or Replaced The Court Historian 13 2 149 170 doi 10 1179 cou 2008 13 2 002 Blair Claude red 1998 The Crown Jewels The History of the Coronation Regalia The Stationery Office ISBN 978 0 11 701359 9 Dixon Smith Sally Edwards Sebastian Kilby Sarah Murphy Clare Souden David Spooner Jane Worsley Lucy 2010 The Crown Jewels Souvenir Guidebook Historic Royal Palaces ISBN 978 1 873993 13 2 Holmes Martin 1959 New Light on St Edward s Crown Archaeologia 97 213 223 doi 10 1017 S0261340900010006 Keay Anna 2011 The Crown Jewels Thames amp Hudson ISBN 978 0 500 51575 4 MacGregor Arthur red 1989 The Late King s Goods Collections Possessions and Patronage of Charles I Alistair McAlpine ISBN 978 0 19 920171 6 Mears Kenneth J Thurley Simon Murphy Claire 1994 The Crown Jewels Historic Royal Palaces ASIN B000HHY1ZQ Moncreiffe Iain Pottinger Don 1953 Simple Heraldry Cheerfully Illustrated Thomas Nelson and Sons Ltd Rose Tessa 1992 The Coronation Ceremony and the Crown Jewels HM Stationery Office ISBN 978 0 117 01361 2 Steane John 2003 The Archaeology of the Medieval English Monarchy Routledge ISBN 978 1 134 64159 8 Twining Edward Francis 1960 A History of the Crown Jewels of Europe B T Batsford ASIN B00283LZA6 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Korona Svyatogo EduardaKorona Svyatogo Eduarda Trest Korolivskoyi kolekciyi Inventarnij 31700 angl Koshtovnosti koroni na sajti Korolivskoyi rodini angl