Джузеппе Пеано (27 серпня 1858, Спінетта — 20 квітня 1932, Турин) — італійський математик, лінгвіст і логік. Автор понад 200 книг/праць. Був засновником математичної логіки та теорії множин. Член Туринської академії наук.
Джузеппе Пеано | |
---|---|
Giuseppe Peano | |
![]() | |
Народився | 27 серпня 1858 Спінетта, П'ємонт |
Помер | 20 квітня 1932 (73 роки) Турин ·інфаркт міокарда |
Поховання | d[1] і Q55443832?[2] |
Місце проживання | Королівство Італія |
Країна | |
Національність | італієць |
Діяльність | математик, філософ, викладач університету, мовознавець |
Alma mater | Туринський університет |
Галузь | математика, логіка |
Заклад | Туринський університет |
Вчене звання | професор |
Науковий керівник | d |
Відомі учні | d[3] d |
Членство | d Національна академія дей-Лінчей Туринська академія наук[4] |
Відомий завдяки: | аксіоматизація математичних дисциплін |
Нагороди | |
![]() ![]() |
Стандартна аксіоматизація натуральних чисел названа аксіомами Пеано на його честь.
Він вніс ключовий внесок у сучасну сувору та систематичну обробку методу математичної індукції.
Більшу частину своєї кар'єри він провів викладаючи математику в Туринському університеті. Він також написав міжнародну допоміжну мову «Latino sine flexione» («латинська без зворотів»), що є спрощеною версією класичної латини. Більшість його книг та статей написані латиною без зворотів, інші — італійською.
Досліджував основні поняття та твердження аналізу (питання про, можливо, ширші умови існування рішень диференціальних рівнянь, поняття похідної та інші). Займався формально-логічним обґрунтуванням математики, піонер і пропагандист символічної логіки.
Пеано та його учні, втілюючи ідеї Ґ. Лейбніца, викладали математику в точній символічній формі, без слів. Важливий внесок зробив Пеано і в арифметику, створивши в 1891 році систему аксіом натурального ряду чисел, яка тепер називається системою аксіом Пеано, а також в геометрію, встановивши основи, на яких можна здійснити логічну побудову геометрії Евкліда.
Перший збудував неперервну (жорданову) криву, яка повністю заповнює квадрат (крива Пеано).
У 1887 Пеано ввів дуже загальне поняття векторнозначних функцій точкових множин і визначив для них поняття похідної та інтеграла, які при відповідних уточненнях можуть розглядатися тепер як поняття похідної однієї функції множини за другою та інтеграла Лебега — Стілтьєса.
На його честь названо астероїд 9987 Пеано.
Біографія
Пеано народився і виріс на фермі в Спінетті. Селище зараз є частиною території Кунео, П'ємонт, Італія. Він відвідував Кавурську класичну старшу школу («Liceo classico Cavour») в Турині і вступив до Туринського університету в 1876 році, закінчивши його в 1880 році з високими відзнаками. Після цього Університет працевлаштував його для надання допомоги у навчанні спочатку [en], а потім [en] на кафедрі математичного аналізу. Через погане самопочуття Ґеноккі Пеано викладав курс протягом двох років. Його перша велика праця — підручник з обчислення — була опублікована в 1884 році і приписувалась Ґеноккі.
Кілька років потому Пеано опублікував свою першу книгу, присвячену математичній логіці. Тут вперше з’явилися сучасні символи об’єднання та перетину множин.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUyTDAxeWJYSnpjR1ZoYm04dWFuQm5Mekl5TUhCNExVMXliWEp6Y0dWaGJtOHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
У 1887 році Пеано одружився з Каролою Крозіо, дочкою туринського художника [en], відомого зображенням Мадонни. У 1886 році він почав викладати паралельно у Королівській військовій академії і був підвищений до професора першого класу в 1889 році. Цього ж року він опублікував аксіоми Пеано — офіційну основу для збору натуральних чисел. Наступного року Туринський університет призначив його на повну професорську посаду.
Крива Пеано була опублікована в 1890 році як перший приклад кривої заповнення простору, яка продемонструвала, що одиничний інтервал і одиничний квадрат мають однакову потужність. Сьогодні це розуміється як ранній приклад того, що називають фракталом.
У 1890 р. Пеано заснував журнал «Rivista di Matematica», який опублікував свій перший номер у січні 1891 р. У 1891 році Певно розпочав проект «Формуларіо» (італ. Formulario mathematico). Це мала бути «Енциклопедія математики», що містить усі відомі формули та теореми математичної науки із використанням стандартного позначення, винайденого Пеано.
У 1897 році в Цюриху відбувся Перший Міжнародний Конгрес Математиків. Пеано був ключовим учасником, представляючи роботу з математичної логіки. Він також почав все більше займатися «Формуларіо» на шкоду іншій своїй роботі.
У 1898 році він подав до Академії запис про двійкову нумерацію та здатність її використовувати для представлення звуків мов. Він також був настільки розчарований затримками публікацій (через його вимогу друкувати формули в один рядок), що придбав друкарський верстат.
У Парижі в 1900 р. відбувся Другий Міжнародний Конгрес Математиків. Конференції передувала Перший Міжнародний Філософський Конгрес, де Пеано був членом патронатного комітету. Він представив статтю, яка поставила питання про правильно сформовані визначення в математиці, тобто «як ти визначаєш визначення?». Це стало одним із головних філософських інтересів Пеано за все життя.
На конференції Пеано зустрів Бертрана Расселла і передав йому копію «Формуларіо». Расселл був вражений новаторськими логічними символами Пеано, і після конференції він пішов у відставку, «щоб спокійно вивчати кожне слово, написане ним або його учнями». Студенти Пеано Маріо П'єрі та Алессандро Падоа також мали доповіді, представлені на філософському конгресі. Що стосується математичного конгресу, Пеано не виступав. Було запропоновано резолюцію, яка закликає до формування «міжнародної допоміжної мови» для сприяння поширенню математичних (і комерційних) ідей; Пеано це повністю підтримав.
До 1901 року він був на піку своєї математичної кар'єри. Він досягнув успіхів у галузі аналізу, основ та логіки, зробив багато внесків у викладання числення, а також зробив внесок у галузі диференціальних рівнянь та векторного аналізу. Пеано зіграв ключову роль у аксіоматизації математики і був провідним піонером у розвитку математичної логіки.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxoTDFCbFlXNXZYeTFmUVhKcGRHMWxkR2xqWVY5blpXNWxjbUZzWlY5bFgyRnNaMlZpY21GZlpXeGxiV1Z1ZEdGeVpTVXlRMTh4T1RBeVh5MWZNemt6TlRBMk1DNTBhV1l2Ykc5emMza3RjR0ZuWlRFdE1qSXdjSGd0VUdWaGJtOWZMVjlCY21sMGJXVjBhV05oWDJkbGJtVnlZV3hsWDJWZllXeG5aV0p5WVY5bGJHVnRaVzUwWVhKbEpUSkRYekU1TURKZkxWOHpPVE0xTURZd0xuUnBaaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Пеано брав активну участь у проекті «Формуларіо», і його вчення почало страждати. Насправді через те, що він вирішив викладати свої нові математичні символи, обчисленням на його курсі нехтували. В результаті він був звільнений з Королівської військової академії, але зберіг свою посаду в Туринському університеті.
У 1903 р. Пеано оголосив про свою роботу над міжнародною допоміжною мовою, що називається «Latino sine flexione» («латинська без звороту», пізніше названа «Інтерлінгва»). Для нього це був важливий проект (разом із пошуком авторів для «Формуларіо»). Ідея полягала в тому, щоб використовувати латинську лексику, оскільки вона була широко відомою, але максимально спростити граматику та видалити всі неправильні та аномальні форми, щоб полегшити навчання.
3 січня 1908 року він прочитав документ до Туринської академії наук, в якому почав виступати на латинській мові і, описуючи кожне спрощення, ввів його у свою промову так, що до кінця він розмовляв своєю новою мовою.
1908 рік був важливим для Пеано. Тоді було опубліковано п’яте і останнє видання проекту «Формуларіо» під назвою «Формулювання математики». Він містив 4200 формул і теорем. Усі повністю сформульовані і більшість з них доведено. Книзі було приділено мало уваги, оскільки більша частина змісту була датована цим часом. Однак вона залишається вагомим внеском у математичну літературу. Коментарі та приклади написані латинською без звороту.
Також у 1908 році Пеано обійняв кафедру вищого аналізу в Турині (період його викладання мав тривати лише два роки). Його було обрано директором Академії інтерлінгви. Попередньо створивши ідіом-неутраль, Академія фактично вирішила відмовитись від нього на користь «Latino sine flexione» Пеано.
Після смерті матері в 1910 році Пеано розподілив свій час на викладання, роботу над текстами, спрямованими на середню школу, включаючи словник математики, та розробку й просування своєї та інших допоміжних мов, ставши шанованим членом міжнародного руху допоміжних мов. Він використав своє членство в Національній академії деї Лінчеї щоб представити статті, написані друзями та колегами, які не були членами (Академія записувала та публікувала всі викладені роботи на сесіях).
Протягом 1913–1918 рр. Пеано опублікував декілька статей, що стосувались залишкового терміну для різних числових квадратурних формул, і представив ядро Пеано.
У 1925 році Пеано неофіційно перевів кафедри з нескінченно малого числення на додаткову математику — область, яка більше відповідала його поточному стилю математики. Цей крок став офіційним у 1931 році.
Джузеппе Пеано продовжував викладати в Туринському університеті до дня перед смертю, коли він переніс смертельний серцевий напад.
Отримані віхи та почесті
- 1881: Опубліковано перший документ.
- 1884: Диференціальне числення та принципи інтегрального числення.
- 1887: Геометричні додатки нескінченно малого числення.
- 1889: Призначений професором І класу у Королівській військовій академії.
- 1889: Арифметичні принципи: пояснено новий метод.
- 1890: Призначений професором нескінченно малого числення в Туринському університеті.
- 1891: Вступив до Туринської академії наук.
- 1893: Уроки нескінченно малого аналізу, 2 т.
- 1895: Підвищений до рядового професора.
- 1901: Став кавалером ордена Святих Маврикія та Лазаря.
- 1903: Анонсував Latino sine flexione.
- 1905: Став кавалером ордена Корони Італії. Обраний членом-кореспондентом Національної Академії деї Лінчеї в Римі, що є найвищою італійською відзнакою для вчених.
- 1908: П’яте та останнє видання «Формулювання математики».
- 1917: Став офіцером Корони Італії.
- 1921: Підвищений до Комендатора Корони Італії.
Бібліографія
- Писання Пеано в англійському перекладі:
- 1889. «Принципи арифметики, представлені новим методом», Жан Гейенорт, 1967 р. Книга джерел з математичної логіки, 1879–1931 рр. Гарвардський ун-т. Преса: 83–97.
- 1973. Вибрані твори Джузеппе Пеано. Кеннеді, Губерт К., вид. і перекл. з біографічним нарисом та бібліографією. Лондон: Аллен і Унвін.
Примітки
- http://www.peano2008.unito.it/crono.php
- http://matematica-old.unibocconi.it/interventi/RoeroPeano/saggezza.htm
- Архів історії математики Мактьютор — 1994.
- www.accademiadellescienze.it
- Слюсар, В. (2007). (PDF). Электроника: наука, технология, бизнес. — 2007. — № 5. с. С. 79—80. Архів оригіналу (PDF) за 28 березня 2018. Процитовано 22 квітня 2020.
{{}}
:|pages=
має зайвий текст () - Aufmann, Richard N. (2011). Intermediate algebra : an applied approach (вид. 8th ed). Belmont, CA: Brooks/Cole, Cengage Learning. ISBN . OCLC 759084068.
- The man who painted the MTA – a new search. www.schoenstatt.org. Процитовано 2 січня 2021.
- . www.wolframscience.com (англ.). Архів оригіналу за 30 вересня 2020. Процитовано 2 січня 2021.
- Ziwet, Alexander (1 листопада 1891). Book Review: Rivista di Matematica. Bulletin of the American Mathematical Society. Т. 1, № 2. с. 42—44. doi:10.1090/s0002-9904-1891-00023-1. ISSN 0002-9904. Процитовано 2 січня 2021.
- Russell B (1998). Autobiography. London, NY: Routledge.
- Bodmer, Frederick (1944). The Loom of Language. London: George Allen & Unwin Ltd.
- Hammerlin, G. (Günther), 1928- (1991). Numerical mathematics. New York: Springer-Verlag. ISBN . OCLC 22710853.
- Angelo Genocchi, Giuseppe Peano (1884). Calcolo differenziale e principii di calcolo integrale (Italian) . Fratelli Bocca.
- Giuseppe Peano (1887). Applicazioni geometriche del calcolo infinitesimale (Italian) . Fratelli Bocca.
- Giuseppe Peano (1889). Arithmetices principia: nova methodo (Latin) . Fratres Bocca.
- Giuseppe Peano (1893). Lezioni di analisi infintesimale (Italian) . G. Candeletti.
Джерела
- G. Peano. Sur une courbe, qui remplit toute une aire plane // Mathematische Annalen. — 1890. — Т. 36, вип. 1. — С. 157–160. — DOI: .
- Gillies, Douglas A., 1982. Frege, Dedekind, and Peano on the foundations of arithmetic. Assen, Netherlands: Van Gorcum.
- Ivor Grattan-Guinness, 2000. The Search for Mathematical Roots 1870–1940. Princeton University Press.
- Kennedy, Hubert C., 1980. at the Wayback Machine (archive index). Reidel. Biography with complete bibliography (p. 195–209).
- Segre, Michael, 1994. "Peano's Axioms in their Historical Context," Archive for History of Exact Sciences 48, pp. 201–342.
- Ferreirós, José, 2005. "R. Dedekind, Was Sind und Was Sollen die Zahlen? (1888), G. Peano, Arithmetics Principia, Nova Methodo Exposita (1889)". Pag. 613-626 of Landmark Writings in Western Mathematics 1640-1940, ed. I. Grattan-Guinness. Amsterdam, Elsevier, 2005. ISBN 0444508716.
Зовнішні посилання
- Твори Giuseppe Peano у проєкті «Гутенберг»
- Твори та інформація про Джузеппе Пеано у Інтернет-архіві
- Джон Дж. О'Коннор та Едмунд Ф. Робертсон. Джузеппе Пеано в архіві MacTutor (англ.)
- Джузеппе Пеано(англ.) в проєкті «Математична генеалогія».
- Kennedy, Hubert (2002). (PDF). San Francisco: Peremptory Publications. Архів оригіналу (PDF) за 26 березня 2012. Процитовано 8 квітня 2012. Collection of articles on life and mathematics of Peano (1960s to 1980s).
- Instituto Pro Latino Sine Flexione [ 30 вересня 2010 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про особу. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dzhuzeppe Peano 27 serpnya 1858 Spinetta 20 kvitnya 1932 Turin italijskij matematik lingvist i logik Avtor ponad 200 knig prac Buv zasnovnikom matematichnoyi logiki ta teoriyi mnozhin Chlen Turinskoyi akademiyi nauk Dzhuzeppe PeanoGiuseppe PeanoNarodivsya 27 serpnya 1858 1858 08 27 Spinetta P yemontPomer 20 kvitnya 1932 1932 04 20 73 roki Turin infarkt miokardaPohovannya d 1 i Q55443832 2 Misce prozhivannya Korolivstvo ItaliyaKrayina ItaliyaNacionalnist italiyecDiyalnist matematik filosof vikladach universitetu movoznavecAlma mater Turinskij universitetGaluz matematika logikaZaklad Turinskij universitetVchene zvannya profesorNaukovij kerivnik dVidomi uchni d 3 dChlenstvo d Nacionalna akademiya dej Linchej Turinska akademiya nauk 4 Vidomij zavdyaki aksiomatizaciya matematichnih disciplinNagorodi Kavaler ordena Koroni Italiyi Oficer ordena Koroni Italiyi Velikij oficer ordena Koroni Italiyi Kavaler ordena Svyatih Mavrikiya j LazaryaRoboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Dzhuzeppe Peano u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Peano Standartna aksiomatizaciya naturalnih chisel nazvana aksiomami Peano na jogo chest Vin vnis klyuchovij vnesok u suchasnu suvoru ta sistematichnu obrobku metodu matematichnoyi indukciyi Bilshu chastinu svoyeyi kar yeri vin proviv vikladayuchi matematiku v Turinskomu universiteti Vin takozh napisav mizhnarodnu dopomizhnu movu Latino sine flexione latinska bez zvorotiv sho ye sproshenoyu versiyeyu klasichnoyi latini Bilshist jogo knig ta statej napisani latinoyu bez zvorotiv inshi italijskoyu Doslidzhuvav osnovni ponyattya ta tverdzhennya analizu pitannya pro mozhlivo shirshi umovi isnuvannya rishen diferencialnih rivnyan ponyattya pohidnoyi ta inshi Zajmavsya formalno logichnim obgruntuvannyam matematiki pioner i propagandist simvolichnoyi logiki Peano ta jogo uchni vtilyuyuchi ideyi G Lejbnica vikladali matematiku v tochnij simvolichnij formi bez sliv Vazhlivij vnesok zrobiv Peano i v arifmetiku stvorivshi v 1891 roci sistemu aksiom naturalnogo ryadu chisel yaka teper nazivayetsya sistemoyu aksiom Peano a takozh v geometriyu vstanovivshi osnovi na yakih mozhna zdijsniti logichnu pobudovu geometriyi Evklida Pershij zbuduvav neperervnu zhordanovu krivu yaka povnistyu zapovnyuye kvadrat kriva Peano U 1887 Peano vviv duzhe zagalne ponyattya vektornoznachnih funkcij tochkovih mnozhin i viznachiv dlya nih ponyattya pohidnoyi ta integrala yaki pri vidpovidnih utochnennyah mozhut rozglyadatisya teper yak ponyattya pohidnoyi odniyeyi funkciyi mnozhini za drugoyu ta integrala Lebega Stiltyesa Na jogo chest nazvano asteroyid 9987 Peano BiografiyaPeano narodivsya i viris na fermi v Spinetti Selishe zaraz ye chastinoyu teritoriyi Kuneo P yemont Italiya Vin vidviduvav Kavursku klasichnu starshu shkolu Liceo classico Cavour v Turini i vstupiv do Turinskogo universitetu v 1876 roci zakinchivshi jogo v 1880 roci z visokimi vidznakami Pislya cogo Universitet pracevlashtuvav jogo dlya nadannya dopomogi u navchanni spochatku en a potim en na kafedri matematichnogo analizu Cherez pogane samopochuttya Genokki Peano vikladav kurs protyagom dvoh rokiv Jogo persha velika pracya pidruchnik z obchislennya bula opublikovana v 1884 roci i pripisuvalas Genokki Kilka rokiv potomu Peano opublikuvav svoyu pershu knigu prisvyachenu matematichnij logici Tut vpershe z yavilisya suchasni simvoli ob yednannya ta peretinu mnozhin Dzhuzeppe Peano ta jogo druzhina Karola Krozio v 1887 roci U 1887 roci Peano odruzhivsya z Karoloyu Krozio dochkoyu turinskogo hudozhnika en vidomogo zobrazhennyam Madonni U 1886 roci vin pochav vikladati paralelno u Korolivskij vijskovij akademiyi i buv pidvishenij do profesora pershogo klasu v 1889 roci Cogo zh roku vin opublikuvav aksiomi Peano oficijnu osnovu dlya zboru naturalnih chisel Nastupnogo roku Turinskij universitet priznachiv jogo na povnu profesorsku posadu Kriva Peano bula opublikovana v 1890 roci yak pershij priklad krivoyi zapovnennya prostoru yaka prodemonstruvala sho odinichnij interval i odinichnij kvadrat mayut odnakovu potuzhnist Sogodni ce rozumiyetsya yak rannij priklad togo sho nazivayut fraktalom U 1890 r Peano zasnuvav zhurnal Rivista di Matematica yakij opublikuvav svij pershij nomer u sichni 1891 r U 1891 roci Pevno rozpochav proekt Formulario ital Formulario mathematico Ce mala buti Enciklopediya matematiki sho mistit usi vidomi formuli ta teoremi matematichnoyi nauki iz vikoristannyam standartnogo poznachennya vinajdenogo Peano U 1897 roci v Cyurihu vidbuvsya Pershij Mizhnarodnij Kongres Matematikiv Peano buv klyuchovim uchasnikom predstavlyayuchi robotu z matematichnoyi logiki Vin takozh pochav vse bilshe zajmatisya Formulario na shkodu inshij svoyij roboti U 1898 roci vin podav do Akademiyi zapis pro dvijkovu numeraciyu ta zdatnist yiyi vikoristovuvati dlya predstavlennya zvukiv mov Vin takozh buv nastilki rozcharovanij zatrimkami publikacij cherez jogo vimogu drukuvati formuli v odin ryadok sho pridbav drukarskij verstat U Parizhi v 1900 r vidbuvsya Drugij Mizhnarodnij Kongres Matematikiv Konferenciyi pereduvala Pershij Mizhnarodnij Filosofskij Kongres de Peano buv chlenom patronatnogo komitetu Vin predstaviv stattyu yaka postavila pitannya pro pravilno sformovani viznachennya v matematici tobto yak ti viznachayesh viznachennya Ce stalo odnim iz golovnih filosofskih interesiv Peano za vse zhittya Na konferenciyi Peano zustriv Bertrana Rassella i peredav jomu kopiyu Formulario Rassell buv vrazhenij novatorskimi logichnimi simvolami Peano i pislya konferenciyi vin pishov u vidstavku shob spokijno vivchati kozhne slovo napisane nim abo jogo uchnyami Studenti Peano Mario P yeri ta Alessandro Padoa takozh mali dopovidi predstavleni na filosofskomu kongresi Sho stosuyetsya matematichnogo kongresu Peano ne vistupav Bulo zaproponovano rezolyuciyu yaka zaklikaye do formuvannya mizhnarodnoyi dopomizhnoyi movi dlya spriyannya poshirennyu matematichnih i komercijnih idej Peano ce povnistyu pidtrimav Do 1901 roku vin buv na piku svoyeyi matematichnoyi kar yeri Vin dosyagnuv uspihiv u galuzi analizu osnov ta logiki zrobiv bagato vneskiv u vikladannya chislennya a takozh zrobiv vnesok u galuzi diferencialnih rivnyan ta vektornogo analizu Peano zigrav klyuchovu rol u aksiomatizaciyi matematiki i buv providnim pionerom u rozvitku matematichnoyi logiki Zagalna arifmetika ta elementarna algebra 1902 Peano brav aktivnu uchast u proekti Formulario i jogo vchennya pochalo strazhdati Naspravdi cherez te sho vin virishiv vikladati svoyi novi matematichni simvoli obchislennyam na jogo kursi nehtuvali V rezultati vin buv zvilnenij z Korolivskoyi vijskovoyi akademiyi ale zberig svoyu posadu v Turinskomu universiteti U 1903 r Peano ogolosiv pro svoyu robotu nad mizhnarodnoyu dopomizhnoyu movoyu sho nazivayetsya Latino sine flexione latinska bez zvorotu piznishe nazvana Interlingva Dlya nogo ce buv vazhlivij proekt razom iz poshukom avtoriv dlya Formulario Ideya polyagala v tomu shob vikoristovuvati latinsku leksiku oskilki vona bula shiroko vidomoyu ale maksimalno sprostiti gramatiku ta vidaliti vsi nepravilni ta anomalni formi shob polegshiti navchannya 3 sichnya 1908 roku vin prochitav dokument do Turinskoyi akademiyi nauk v yakomu pochav vistupati na latinskij movi i opisuyuchi kozhne sproshennya vviv jogo u svoyu promovu tak sho do kincya vin rozmovlyav svoyeyu novoyu movoyu 1908 rik buv vazhlivim dlya Peano Todi bulo opublikovano p yate i ostannye vidannya proektu Formulario pid nazvoyu Formulyuvannya matematiki Vin mistiv 4200 formul i teorem Usi povnistyu sformulovani i bilshist z nih dovedeno Knizi bulo pridileno malo uvagi oskilki bilsha chastina zmistu bula datovana cim chasom Odnak vona zalishayetsya vagomim vneskom u matematichnu literaturu Komentari ta prikladi napisani latinskoyu bez zvorotu Takozh u 1908 roci Peano obijnyav kafedru vishogo analizu v Turini period jogo vikladannya mav trivati lishe dva roki Jogo bulo obrano direktorom Akademiyi interlingvi Poperedno stvorivshi idiom neutral Akademiya faktichno virishila vidmovitis vid nogo na korist Latino sine flexione Peano Pislya smerti materi v 1910 roci Peano rozpodiliv svij chas na vikladannya robotu nad tekstami spryamovanimi na serednyu shkolu vklyuchayuchi slovnik matematiki ta rozrobku j prosuvannya svoyeyi ta inshih dopomizhnih mov stavshi shanovanim chlenom mizhnarodnogo ruhu dopomizhnih mov Vin vikoristav svoye chlenstvo v Nacionalnij akademiyi deyi Lincheyi shob predstaviti statti napisani druzyami ta kolegami yaki ne buli chlenami Akademiya zapisuvala ta publikuvala vsi vikladeni roboti na sesiyah Protyagom 1913 1918 rr Peano opublikuvav dekilka statej sho stosuvalis zalishkovogo terminu dlya riznih chislovih kvadraturnih formul i predstaviv yadro Peano U 1925 roci Peano neoficijno pereviv kafedri z neskinchenno malogo chislennya na dodatkovu matematiku oblast yaka bilshe vidpovidala jogo potochnomu stilyu matematiki Cej krok stav oficijnim u 1931 roci Dzhuzeppe Peano prodovzhuvav vikladati v Turinskomu universiteti do dnya pered smertyu koli vin perenis smertelnij sercevij napad Otrimani vihi ta pochesti1881 Opublikovano pershij dokument 1884 Diferencialne chislennya ta principi integralnogo chislennya 1887 Geometrichni dodatki neskinchenno malogo chislennya 1889 Priznachenij profesorom I klasu u Korolivskij vijskovij akademiyi 1889 Arifmetichni principi poyasneno novij metod 1890 Priznachenij profesorom neskinchenno malogo chislennya v Turinskomu universiteti 1891 Vstupiv do Turinskoyi akademiyi nauk 1893 Uroki neskinchenno malogo analizu 2 t 1895 Pidvishenij do ryadovogo profesora 1901 Stav kavalerom ordena Svyatih Mavrikiya ta Lazarya 1903 Anonsuvav Latino sine flexione 1905 Stav kavalerom ordena Koroni Italiyi Obranij chlenom korespondentom Nacionalnoyi Akademiyi deyi Lincheyi v Rimi sho ye najvishoyu italijskoyu vidznakoyu dlya vchenih 1908 P yate ta ostannye vidannya Formulyuvannya matematiki 1917 Stav oficerom Koroni Italiyi 1921 Pidvishenij do Komendatora Koroni Italiyi BibliografiyaPisannya Peano v anglijskomu perekladi 1889 Principi arifmetiki predstavleni novim metodom Zhan Gejenort 1967 r Kniga dzherel z matematichnoyi logiki 1879 1931 rr Garvardskij un t Presa 83 97 1973 Vibrani tvori Dzhuzeppe Peano Kennedi Gubert K vid i perekl z biografichnim narisom ta bibliografiyeyu London Allen i Unvin Primitkihttp www peano2008 unito it crono php http matematica old unibocconi it interventi RoeroPeano saggezza htm Arhiv istoriyi matematiki Maktyutor 1994 d Track Q547473 www accademiadellescienze it d Track Q107212659 Slyusar V 2007 PDF Elektronika nauka tehnologiya biznes 2007 5 s S 79 80 Arhiv originalu PDF za 28 bereznya 2018 Procitovano 22 kvitnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a pages maye zajvij tekst dovidka Aufmann Richard N 2011 Intermediate algebra an applied approach vid 8th ed Belmont CA Brooks Cole Cengage Learning ISBN 978 1 4390 4690 6 OCLC 759084068 The man who painted the MTA a new search www schoenstatt org Procitovano 2 sichnya 2021 www wolframscience com angl Arhiv originalu za 30 veresnya 2020 Procitovano 2 sichnya 2021 Ziwet Alexander 1 listopada 1891 Book Review Rivista di Matematica Bulletin of the American Mathematical Society T 1 2 s 42 44 doi 10 1090 s0002 9904 1891 00023 1 ISSN 0002 9904 Procitovano 2 sichnya 2021 Russell B 1998 Autobiography London NY Routledge Bodmer Frederick 1944 The Loom of Language London George Allen amp Unwin Ltd Hammerlin G Gunther 1928 1991 Numerical mathematics New York Springer Verlag ISBN 0 387 97494 6 OCLC 22710853 Angelo Genocchi Giuseppe Peano 1884 Calcolo differenziale e principii di calcolo integrale Italian Fratelli Bocca Giuseppe Peano 1887 Applicazioni geometriche del calcolo infinitesimale Italian Fratelli Bocca Giuseppe Peano 1889 Arithmetices principia nova methodo Latin Fratres Bocca Giuseppe Peano 1893 Lezioni di analisi infintesimale Italian G Candeletti DzherelaG Peano Sur une courbe qui remplit toute une aire plane Mathematische Annalen 1890 T 36 vip 1 S 157 160 DOI 10 1007 BF01199438 Gillies Douglas A 1982 Frege Dedekind and Peano on the foundations of arithmetic Assen Netherlands Van Gorcum Ivor Grattan Guinness 2000 The Search for Mathematical Roots 1870 1940 Princeton University Press Kennedy Hubert C 1980 at the Wayback Machine archive index Reidel Biography with complete bibliography p 195 209 Segre Michael 1994 Peano s Axioms in their Historical Context Archive for History of Exact Sciences 48 pp 201 342 Ferreiros Jose 2005 R Dedekind Was Sind und Was Sollen die Zahlen 1888 G Peano Arithmetics Principia Nova Methodo Exposita 1889 Pag 613 626 of Landmark Writings in Western Mathematics 1640 1940 ed I Grattan Guinness Amsterdam Elsevier 2005 ISBN 0444508716 Zovnishni posilannyaTvori Giuseppe Peano u proyekti Gutenberg Tvori ta informaciya pro Dzhuzeppe Peano u Internet arhivi Dzhon Dzh O Konnor ta Edmund F Robertson Dzhuzeppe Peano v arhivi MacTutor angl Dzhuzeppe Peano angl v proyekti Matematichna genealogiya Kennedy Hubert 2002 PDF San Francisco Peremptory Publications Arhiv originalu PDF za 26 bereznya 2012 Procitovano 8 kvitnya 2012 Collection of articles on life and mathematics of Peano 1960s to 1980s Instituto Pro Latino Sine Flexione 30 veresnya 2010 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro osobu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi