Координати: 0°21′27″ пд. ш. 90°28′12″ зх. д. / 0.35750° пд. ш. 90.47000° зх. д.
Ґалапаґо́ські острови́ (ісп. Islas Galápagos) — архіпелаг у Тихому океані, розташований за 965 кілометрів на захід від узбережжя Еквадору; складаються з 13 основних вулканічних островів, 6 невеликих острівців і 107 скель і намивних територій.
Ґалапаґоські острови ісп. Islas Galápagos | |
---|---|
Galápagos Islands | |
Світова спадщина | |
![]() Острів | |
0°40′00″ пд. ш. 90°33′00″ зх. д. / 0.6666666666944477404044278° пд. ш. 90.55000000002777937879727688° зх. д. | |
Країна | |
Тип | Природний |
(Критерії) | vii, viii, ix, x |
Об'єкт № | 1 |
Регіон | Латинська Америка і Кариби |
Зареєстровано: | 1978 (2 сесія) |
Внесено зміни | 2001 |
| |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkwTDA5eWRHaHZaM0poY0docFkxOXdjbTlxWldOMGFXOXVYMk5sYm5SeVpXUmZiM1psY2w5MGFHVmZSMkZzWVhCaFoyOXpMbkJ1Wnk4eU5UQndlQzFQY25Sb2IyZHlZWEJvYVdOZmNISnZhbVZqZEdsdmJsOWpaVzUwY21Wa1gyOTJaWEpmZEdobFgwZGhiR0Z3WVdkdmN5NXdibWM9LnBuZw==.png)
Вважають, що перший острів сформувався 5—10 мільйонів років тому в результаті тектонічної активності. Наймолодші острови — Ісабела і Фернандіна — досі на стадії формування, останнє вулканічне виверження на цих островах відбулося в 2005 році.
Адміністративно Ґалапаґоські острови належать Еквадору. Населення архіпелагу становить близько 30 тисяч мешканців (2006). Площа архіпелагу — 7882 км², з яких близько 96,7 % (7618 км²) входить до складу Національного парку Ґалапаґос. 3,3 % або 263 км² — населена територія, що включає як міські, так і сільськогосподарські райони. Острів Бальтра, хоча також має природоохоронні райони, служить базою Військово-морського флоту та авіації Еквадору, на ньому розташовано також основний аеропорт архіпелагу.
Архіпелаг відомий своїми флорою і фауною. Велика кількість місцевих видів архіпелагу — ендеміки. Унікальна природа островів привертає багато туристів, що робить туризм основною галуззю економіки. Також дуже популярний дайвінг. Вулкан Вульф на острові Ісабела — найвища точка Ґалапаґоських островів (1707 м над рівнем моря).
Крім того, острови відомі тим, що саме тут Чарльз Дарвін проводив свої дослідження, які, зокрема, наштовхнули його на створення еволюційної теорії походження видів.
Етимологія назви
У різні часи архіпелаг був відомий під багатьма назвами, наприклад, «Зачаровані острови» (англ. Enchanted Islands) через швидкі океанічні течії, що ускладнювали навігацію. Перша сира островів була зроблена піратом Амброузом Коулі (англ. Ambrose Cowley) в 1684 році. На ній він назвав острови на честь своїх знайомих піратів чи англійських дворян — покровителів піратів. Після анексії архіпелагу Еквадором він спершу став Еквадорськими островами. Свою сучасну назву архіпелаг отримав завдяки великим морським черепахам, що мешкали тут, спочатку латиною як «Insulae de los Galopegos» — «острови черепах», а потім і іспанською мовою як «Islas Galápagos». Саме під цією назвою острови відомі в більшості країн світу, в тому числі й в Україні. Однак інші назви все ще використовують, зокрема сучасна офіційна еквадорська назва архіпелагу — «Архіпелаг Колумба» — «Archipiélago de Colón».
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk0TDBsc1pYTmZSMkZzWVhCaFoyOXpMbDlQWTJWaGJtbHhkV1ZmYm04dVh6RTNYeVV5T0dOeWIzQndaV1FsTWprdWFuQm5MekkxTUhCNExVbHNaWE5mUjJGc1lYQmhaMjl6TGw5UFkyVmhibWx4ZFdWZmJtOHVYekUzWHlVeU9HTnliM0J3WldRbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Ґалапаґоські острови відкрив екіпаж корабля єпископа Панами домініканця Томаса де Берланга під час його мандрівки до Віцекоролівства Перу з метою розв'язання суперечки між Франсиско Пісарро та його лейтенантами. Судно, на якому плив єпископ, відхилилося від курсу через сильний вітер і досягло островів 10 березня 1535 року. Втім, за дослідженнями середини 20-го століття, іспанці не були першими відвідувачами островів — знайдені черепки та інші залишки людської діяльності на островах вказують на відвідування островів південноамериканськими індіанцями ще до прибуття іспанців.
Острови були вперше нанесені на карти в 1570-х роках Абрагамом Ортеліусом і Герардусом Меркатором під назвою Insulae de Los Galopegos (Острови Черепах). Протягом наступних двох з половиною століть острови залишалися ненаселеними і часто ставали притулком англійських піратів, які готували напади на іспанські кораблі.
Александер Селькірк, чиї пригоди на островах Хуан Фернандес надихнули Даніеля Дефо на написання роману «Робінзон Крузо», відвідав Ґалапаґоські острови в 1709 році, коли його підібрав з островів Хуан Фернандес пірат Вудс Роджерс. Роджерс зупинявся на островах для ремонту свого судна після нападу на місто Ґуаякіль.
Перша наукова місія до Ґалапаґоських островів прибула в 1790 під керівництвом Алессандро Маласпіна, сицилійського капітана, чию експедицію фінансував король Іспанії. Проте записи експедиції не збереглися.
У 1793 році зробив опис флори і фауни Ґалапаґоських островів і зауважив, що острови можна використовувати як базу для полювання на китів у Тихому океані. Він також склав перші точні навігаційні карти островів.
Китобої, що почали висаджуватися тут, вбивали і захоплювали тисячі черепах, полюючи на них заради їхнього жиру. Великих сухопутних також брали на кораблі заради свіжого м'яса, оскільки ці тварини могли жити протягом кількох місяців без води та їжі. Полювання на черепах призвело до значного зменшення популяції та знищення деяких видів. Разом з китобоями на острови прибули мисливці на котиків, які теж майже знищили популяцію цих тварин.
Еквадор анексував Ґалапаґоські острови 12 лютого 1832 року і назвав їх Еквадорським архіпелагом. Цю назву використовували поруч з кількома іншими назвами, зрідка й досі використовують для посилання на архіпелаг. Перший губернатор Ґалапаґосу, генерал Хосе де Віяміль, перевіз сюди групу каторжників, щоб заселити острів Флореана, а в жовтні 1832 року до них приєдналися деякі ремісники та фермери.
Під час другої подорожі «Бігля» дослідницький корабель під керівництвом капітана Роберта Фіцроя прибув на острови 15 вересня 1835 року з метою розвідати підходи до гаваней. Капітан та інші члени експедиції, зокрема його компаньйон, молодий натураліст Чарльз Дарвін, провели наукові дослідження геології і біології на чотирьох з тринадцяти основних островів, після чого 20 жовтня продовжили навколосвітню подорож. Дарвін відмітив, що зяблики різних островів відрізняються між собою, а губернатор тюремної колонії на острові Чарльз розповів йому, що черепахи також різнилися від острова до острова. У кінці подорожі Дарвін дійшов висновку, що ці факти, можливо, «підривають стабільність видів». Коли після повернення до Англії він проаналізував зразки птахів, стало зрозуміло, що багато зовнішньо різних видів птахів були лише різновидами зябликів, що на різних островах виглядали зовсім по різному. Ці факти стали важливими віхами в розробці Дарвіном його теорії природного відбору як пояснення еволюції, яку він опублікував у своїй відомій роботі «Походження видів».
Наприкінці 19-го століття Хосе Валдісан і Мануель Хуліан Кобос провели нову спробу колонізації островів, організували збирання знайденого на островах лишайнику виду (Roccella portentosa), що використовувався для отримання барвника. Після вбивства Валдісана одним з його працівників Кобос привіз з континенту нову групу з більш ніж сотні працівників до острова Сан-Крістобаль і спробував розпочати вирощування цукрової тростини. Він дуже жорстоко поводився зі своїми робітниками, тож повторив долю Валдісана і був убитий в 1904 році. Починаючи з 1897 року, Антоніо Гіл заснував нову плантацію на острові Ісабела.
В 1898 році тут працювала Ґалапаґоська експедиція Хопкінса-Стенфорда, надіслана Зоологічним факультетом Стенфордського університету, а починаючи з вересня 1904 року — експедиція Каліфорнійської академії наук під керівництвом Ролло Бека, яка залишалася на островах протягом цілого року, збираючи науковий матеріал з геології, ентомології, орнітології, ботаніки, зоології і . Інша експедиція цієї Академії під керівництвом Темплетона Крокера відвідала острови у 1932 році з метою збору рослин, комах, риб, птахів, тварин та їх скелетів і скам'янілостей.
Протягом другої світової війни Еквадор уповноважив США встановити військово-морську базу на острові Бальтра і радарні станції на інших стратегічних точках. У 1946 році на острові Ісабела була організована колонія для злочинців, але вона була розформована в 1959 році.
У 1953 році на островах побував Тур Хеєрдал у пошуках спадщини інків. Приблизно з цього часу природоохоронні заходи на островах стали ефективнішими. У 1978 році острови були внесені до списку Світової спадщини ЮНЕСКО, а в 1985 році — до списку біосферних заповідників міжнародного значення.
Населення
Адміністративний поділ
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJpTDFacFpYZGZiMlpmVTJGdWRHRmZRM0oxZWlVeVExOUhZV3hoY0dGbmIzTXVhbkJuTHpJMU1IQjRMVlpwWlhkZmIyWmZVMkZ1ZEdGZlEzSjFlaVV5UTE5SFlXeGhjR0ZuYjNNdWFuQm4uanBn.jpg)
Адміністративно на Ґалапаґоських островах розташована еквадорська провінція Ґалапаґос. Її столиця — Пуерто-Бакерісо-Морено. Провінція поділена на 3 кантони:
- Ісабела (адміністративний центр — Пуерто-Віяміль)
- Сан-Крістобаль (адміністративний центр — Пуерто-Бакерісо-Морено)
- Санта-Крус (адміністративний центр — Пуерто-Айора)
Зараз населені п'ять островів архіпелагу: Бальтра, Флореана, Ісабела, Сан-Крістобаль і Санта-Крус. На кожному з цих островів лише частина території відведена для людської діяльності, зазвичай території в центральній частині островів та окремі ділянки на узбережжі, необхідні для пристаней.
Демографія
Ґалапаґоські острови — одне з небагатьох місць на Землі без корінного населення. Найбільша етнічна група на островах — еквадорські метиси — суміш нащадків іспанських колоністів із південноамериканськими індіанцями, переважно ці поселенці прибули на Ґалапаґоські острови у другій половині 20-го століття з континентальної частини Еквадору.
У 1959 році, одразу після заснування Національного парку Ґалапаґос, постійне населення острова становило від 1 000 до 2 000 мешканців. У 1972 році був проведений перепис населення, за ним на той час на архіпелазі налічувалося вже 3 488 жителів. До 1980-х років населення значно зросло, досягнувши 15 000, а в 2006 році за приблизними підрахунками на островах налічувалося близько 30 000 мешканців.
Охорона архіпелагу
Хоча перші закони, спрямовані на охорону природи островів, були ухвалені ще в 1934 році, а в 1936 році доповнені, до кінця 1950-х років не було вжито ніяких дій для збереження місцевої флори і фауни. Лише у 1955 році Міжнародний союз охорони природи відправив ознайомлювальну місію для обстеження архіпелагу. Через 2 роки, у 1957 році, ЮНЕСКО за сприяння уряду Еквадору організувало іншу експедицію для вивчення ситуації зі збереження природи на архіпелазі і вибору ділянки для спорудження дослідницької станції.
У 1959 році, коли відзначали сторічний ювілей першої публікації «Походження видів» Чарльза Дарвіна, уряд Еквадору оголосив про створення Національного парку на островах. Загальна площа Національного парку Ґалапаґос становила 97,5 % всієї території суші архіпелагу. У той же рік заснували міжнародний Фонд Чарльза Дарвіна зі штаб-квартирою в Брюсселі (зараз у Пуерто-Айора). Первинні цілі Фонду полягали в забезпеченні збереження унікальної екосистеми Ґалапаґоських островів і розвиткові наукових досліджень, необхідних для охорони природи. Робота зі збереження почалася зі спорудження в 1964 році Дослідницької станції Чарльза Дарвіна на острові Санта-Крус. У перші роки працівники станції провели роботи з виведення з архіпелагу інтродукованих, тобто нерідних, видів тварин і рослин; а також із захисту корінних видів. У наш час[] учені на островах в основному займаються чистим дослідженням фауни і флори, маючи на меті охорону природи.
У 1986 році навколишня акваторія загальною площею 70 000 км² була оголошена «морською природоохоронною зоною», другою за розміром після Австралійського Великого Бар'єрного рифу. З 1990 року архіпелаг став притулком для китів. У 1978 році ЮНЕСКО оголосила острови територією Світової спадщини, а в 1985 році — біосферним заповідником міжнародного значення.
Тварини, що перебувають під охороною
- Ґалапаґоська сухопутна ігуана (Conolophus subcristatus)
- Морська ігуана (Amblyrhynchus cristatus)
- Ґалапаґоська гігантська черепаха (Geochelone nigra)
- Олуша блакитнонога (Sula nebouxii)
- Зелена черепаха (Chelonia mydas)
- Нелітаючий баклан (Phalacrocorax harrisi)
- Великий фрегат (Fregata minor) і прекрасний фрегат (Fregata magnificens)
- Голотурія (Holothuroidea)
- 13 видів птахів родини в'юркових (Fringillidae), відомі як «зяблики Дарвіна»
- (Camarhynchus pallidus)
- Ґалапаґоський пінгвін (Spheniscus mendiculus)
- Ґалапаґоський альбатрос (Phoebastria irrorata)
- Ґалапаґоський канюк (Buteo galapagoensis)
- Каліфорнійський морський лев (Zalophus californianus)
Екологічні загрози
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJsTDFSaGJtdGxjbDlLWlhOemFXTmhYMkZuY205MWJtUmZhVzVmUjJGc1lYQmhaMjl6TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVVlXNXJaWEpmU21WemMybGpZVjloWjNKdmRXNWtYMmx1WDBkaGJHRndZV2R2Y3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
Головну загрозу для архіпелагу становлять інтродуковані (випадково або навмисно завезені) види рослин і тварин, такі як здичавілі кози, кішки, велика рогата худоба. Завдяки швидкому розмноженню ці види спустошують місце існування корінних мешканців. Зважаючи на малу кількість природних хижаків на островах, місцеві види беззахисні перед завезеними видами і часто стають їхніми жертвами.
Найбільш шкідливими для архіпелагу рослинами є гуаява (Psidium guajava), авокадо (Persea americana), хінне дерево (Cinchona pubescens), охрома пірамідальна (Ochroma pyramidale), ожина (Rubus glaucus), різні цитрусові (апельсин, грейпфрут, лимон), (Datura arborea), рицина звичайна (Ricinus communis) і (Pennisetum purpureum). Ці рослини широко розповсюдилися і витіснили деякі рідні види у вологих зонах островів Сан-Крістобаль, Флореана, Ісабела і Санта-Крус.
Багато видів було завезено на острови піратами. Відомий мандрівник Тур Хеєрдал вказав на документи, які свідчать про те, що віцекороль Перу, знаючи, що пірати харчуються на островах дикими козами (ними ж привезеними й випущеними на волю), наказав випустити там на волю собак для знищення цих кіз. Після невдалої колонізації острова Флореана адміралом Хосе де Віямілем (José de Villamil) він наказав розпустити кіз, ослів, корів та інших домашніх тварин з ферм на острові та на інших островах для майбутньої колонізації.
Архіпелаг досі населяють багато чужорідних тварин: кози, свині, собаки, пацюки, миші, кішки, вівці, коні, осли, корови, , мурахи, таргани та деякі паразитичні комахи. Собаки і кішки нападають на диких птахів і руйнують їхні гнізда, ловлять ігуан, молодих сухопутних і морських черепах. Свині завдають ще більшої шкоди, руйнуючи гнізда черепах та ігуан, а також знищуючи природну рослинність у пошуках комах і коріння. Можливо, свині стали причиною зникнення ігуан на острові Сантьяґо, які за часів Дарвіна там ще водилися. Чорні пацюки (Rattus rattus) нападають на молодих ґалапаґоських черепах, коли ті покидають гніздо, і в результаті на острові Пінсон черепахи припинили розмножуватися на більш ніж 50 років; зараз там трапляються лише дорослі особини. З появою чорного пацюка пропав також місцевий щур-ендемік. Корови та віслюки поїдають всю доступну рослинність в околицях і тим забирають і так малу кількість поживи у місцевих видів. У 1959 році рибалки завезли на острів Пінта одного цапа та двох кіз; у 1973 році, за оцінкою служби Національного парку, поголів'я кіз на острові становило понад 30 тисяч. У 1967 році кози були завезені на острів Марчена, а в 1971 році на острів Рабіда. Швидке зростання популяції свійських птахів на незаселених островах занепокоїло вчених з огляду на можливість передавання хвороб свійських птахів диким і виникнення ендемії.
Під найбільшою загрозою перебуває Морський резерв Ґалапаґос. Однією з найбільших проблем акваторії Ґалапаґоських островів є незаконний вилов риби. Особливу стурбованість спричиняє полювання на місцевих акул (таких як риби-молоти, на яких полюють заради плавників) і несезонний збір урожаю морських огірків. Загрозу становить також бурхливий розвиток індустрії туризму і значний приріст місцевого населення, спричинений високою народжуваністю та нелегальною імміграцією. Аварія на нафтовому танкері «Джесіка» у січні 2001 року, внаслідок якої з'явилася велика нафтова пляма, спричинила спалах суспільної уваги у світі до проблем архіпелагу.
У 2007 році ЮНЕСКО помістило Ґалапаґоські острови до списку Світової спадщини в небезпеці.
Географія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZoTDBkaGJHRndZV2R2YzE5SmMyeGhibVJmVG1GdFpYTmZkV3N1YzNabkx6STFNSEI0TFVkaGJHRndZV2R2YzE5SmMyeGhibVJmVG1GdFpYTmZkV3N1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tmk4Mk5pOURiR2x0WVhSbExWTmhiaTFEY21semRHOWlZV3d1Y0c1bkx6STFNSEI0TFVOc2FXMWhkR1V0VTJGdUxVTnlhWE4wYjJKaGJDNXdibWM9LnBuZw==.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF4TDBkaGJHRndZV2R2YzE5cFozVmhibUV1YW5Cbkx6STFNSEI0TFVkaGJHRndZV2R2YzE5cFozVmhibUV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WVM5aFpTOUhZV3hoY0dGbmIzTmZjMlZoWDJ4cGIyNHVhbkJuTHpJMU1IQjRMVWRoYkdGd1lXZHZjMTl6WldGZmJHbHZiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Ґалапаґоські острови розташовані на екваторі, від 1°40′ північної широти до 1°36′ південної широти, і від 89°16′ до 92°01′ західної довготи. На островах практично відсутні джерела прісної води. Архіпелаг відомий своїми флорою і фауною. Велика кількість мешканців архіпелагу — ендеміки.
Незважаючи на широту, через холодну течію клімат на Ґалапаґосах набагато прохолодніший від інших територій на екваторі. Температура води іноді знижується до 20°C, а середньорічна — 23—24°С.
Бальтра
Бальтра (ісп. Baltra), або Сеймур-Сур (Seymour Sur). У роки другої світової війни на острові була побудована військово-повітряна база США для патрулювання Тихого океану в пошуках ворожих підводних човнів та прикриття Панамського каналу. Після закінчення війни все майно бази було передане урядові Еквадору. Зараз там розташована офіційна військова база Еквадору.
До 1986 року на Бальтрі розташовувався єдиний на архіпелазі аеропорт, що пов'язував острови з материком. Зараз побудовані ще два аеропорти на островах Сан-Крістобаль та Ісабела, однак більшість рейсів досі робиться з цього острова. У 1930-ті роки вчені в межах експерименту переселили 70 місцевих ігуан на сусідній острів Сеймур-Норте. Результат виявився несподіваним — під час війни ігуани, що залишилися на острові, вимерли. У 1980-ті роки ігуан з острова Сеймур-Норте перевели в дарвінівський центр з метою відновлення популяції, а потім у 1990-ті роки знову виселили на Бальтрі.
Бартоломе
Бартоломе (ісп. Bartolomé). Острів був названий на честь лейтенанта Девіда Бартоломео (англ. David Bartholomew) британських військово-морських сил. Цей маленький нежилий острів на схід від острова Сантьяґо є одним з найвідвідуваніших туристами островів в архіпелазі. На цьому острові в 2003 році зняли художній фільм (англ. Master and commander: the far side of the world).
Острів Бартоломе є згаслим вулканом і має ряд яскраво забарвлених вулканічних формацій, включаючи конусоподібний горб з туфу, відомого як «Pinnacle Rock». Цей частково еродований пагорб утворився тоді, коли лава досягла водної поверхні. Контакт з морською водою викликав так зване фреатичне виверження, або виверження бандайсанського типу. Підірвані розплавлені фрагменти разом утворили спаяний туф. На острові живуть ґалапаґоські пінгвіни, морські леви, гніздяться морські черепахи. Біля острова живуть білопері рифові акули (Triaenodon obesus).
Вульф
Вульф (ісп. Wolf), або Венманн (Wenman). Цей острів названий на честь німецького геолога . Площа острова становить усього 1,3 км², максимальна висота 253 м над рівнем моря. Тут живуть морські котики, фрегати, маскові і червононогі олуші, морські ігуани, акули, кити, дельфіни і ґалапаґоські мартини (Creagrus furcatus). Найвідомішим мешканцем острова є (Geospiza difficilis septentrionalis), що харчується кров'ю олуш і живе тільки на цьому острові.
Дарвін
Дарвін (ісп. Darwin), або Кулпеппер (англ. Culpepper). Цей острів названий на честь Чарльза Дарвіна. Його площа 1,1 км², максимальна висота 168 м. Острів дуже невеликий та практично не має наземної фауни, його фауна складається з морських птахів та інших морських тварин. Тут можна зустріти морських котиків, морських левів, морських ігуан, фрегатів, ґалапаґоських мартинів, червононогих і (Sula granti). Біля острова багато китів, морських черепах, дельфінів, різноманітних акул.
Геновеса
Геновеса (ісп. Genovesa), або Тауер (англ. Tower). Сучасну іспанську назву острів отримав від італійського міста Генуї, батьківщини Христофора Колумба. Його площа становить 14 км², максимальна висота 76 м. Острів сформувався із залишків великого кратера, зануреного у воду. Його також називають «пташиним островом», зважаючи на велику кількість різних птахів. У затоці Дарвіна можна побачити фрегатів і ґалапаґоських мартинів — єдиних видів птахів на архіпелазі, що ведуть нічний спосіб життя. На острові також живуть червононогі олуші, крачки (Anous), (Larus fuliginosus), фаетони, голуби, качуркові (Hydrobatinae) і «зяблики Дарвіна». На острові є оглядовий майданчик «Сходинка принца Філіпа», а також ліс Lignum vitae.
Еспаньйола
Еспаньйола (ісп. Española), або Гуд (англ. Hood). Сучасну іспанську назву острів отримав на честь Іспанії (буквально — «іспанка»). Площа острова становить 60 км², максимальна висота 206 м над рівнем моря. Це геологічно найстаріший острів архіпелагу, його вік оцінюється в понад 3,5 млн років. Це найпівденніший острів. Віддаленість острова від решти групи сприяє великій кількості ендемічних видів на острові та їхній пристосованості до його природних ресурсів. Морські ігуани на Еспаньйолі з'являються тільки під час шлюбного сезону.
Тут мешкає ґалапаґоський (махаючий) альбатрос (Phoebastria irrorata) — рідкісний вид птахів. Круті скелі острова чудово підходять для зльоту цих великих птахів, які харчуються біля берегів Еквадору і Перу. На Еспаньйолі є два майданчики для відвідувачів. Затока Гарднер має гарний пляж і місце для купання та підводного плавання. У районі Пунта-Суарес можна спостерігати за дикою природою з великою різноманітністю місцевої фауни.
Ісабела
Ісабела (ісп. Isabela), або Альбемарле (Albemarle). Острів названий на честь королеви , що фінансувала подорожі Христофора Колумба. Це найбільший острів архіпелагу, його площа становить 4640 км². Найвищою точкою вважають вулкан Вульф, 1707 м заввишки над рівнем моря. Острів має форму морського коника та об'єднує в собі 6 різних вулканів, що разом утворили один суцільний масив суші. На острові водяться ґалапаґоські пінгвіни, ґалапаґоські баклани (Phalacrocorax harrisi), морські ігуани, олуші, пелікани і краби Grapsus grapsus. На схилах вулканів Ісабели можна побачити ігуан, сухопутних черепах, а також зябликів, ґалапаґоських канюків (Buteo galapagoensis), і цікаву низовинну рослинність. На південно-східному краю острова розташоване третє за кількістю населення селище архіпелагу — Пуерто-Віяміль.
Марчена
Марчена (ісп. Marchena), або Бінлое (Bindloe). Острів названий на честь монаха Антоніо Марчени (Fray Antonio Marchena). Площа острова 130 км², максимальна висота 343 м над рівнем моря. На острові водяться ґалапаґоські канюки (Buteo galapagoensis) і морські леви. Острів є також основним місцем проживання (Tropidurus delanonis).
Пінта
Пінта (ісп. Pinta), або Абінґдон (англ. Abingdon). Острів названий на честь однієї з каравел Христофора Колумба. Площа острова 60 км², максимальна висота 777 м над рівнем моря. На острові водяться ґалапаґоські мартини, морські ігуани, ґалапаґоські канюки і морські леви. Острів є також батьківщиною найрідкіснішого підвиду ґалапаґоської черепахи — Geochelone nigra abingdoni, останнім представником якого був самець Самотній Джордж, що жив на території дарвінівського центру. 24 червня 2012 року він помер і з його смертю підвид Абінгдонська слонова черепаха перейшов у статус вимерлого.
Пінсон
Пінсо́н (ісп. Pinzón), або Дункан (англ. Duncan). Острів названий на честь братів Пінсон, капітанів каравел «Пінта» і «Нінья», що брали участь у подорожі Колумба. Площа острова 18 км², максимальна висота 458 м над рівнем моря. Тут водяться морські леви, ґалапаґоські канюки, гігантські черепахи та морські ігуани, біля острова часто бачать дельфінів.
Пласа-Сур
Пласа-Сур (ісп. Plaza Sur). Названий на честь колишнього президента Еквадору . Площа острова всього 0,13 км², найвища точка має висоту 23 м над рівнем моря. Флора острова включає кактуси опунція (Opuntia) і (Sesuvium), які утворюють червонуватий килим поверх формації застиглої лави. Тут живуть ігуани і велика кількість різноманітних птахів, яких можна спостерігати на скелях на південному краю острова.
Рабіда
Ра́біда (ісп. Rábida), або Джервіс (англ. Jervis). Названий на честь монастиря, де Христофор Колумб залишив свого сина перед подорожжю до берегів Америки. Площа острова 4,9 км², максимальна висота 367 м над рівнем моря. Велика кількість заліза у складі лави надає острову червонуватого відтінку. У невеликій лагуні з солоною водою біля берега мешкає (Poecilonetta bahamensis). У ній також гніздяться бурі пелікани і олуші. До недавнього часу там жили і фламінго, але через нестачу їжі їх перевезли на інші острови. На острові водяться дев'ять видів зябликів.
Сан-Крістобаль
Сан-Крісто́баль (ісп. San Cristóbal), або Чатем (англ. Chatham). Острів отримав свою назву на честь святого мученика Христофора (Крістобаля). Площа острова 558 км², найвища точка 730 м над рівнем моря. На острові і біля нього живуть фрегати, морські леви, велетенські черепахи, блакитноногі і червононогі олуші, фаетони (Phaethontidae), морські ігуани, дельфіни, ґалапаґоські мартини. Серед рослин трапляються види (Calandrinia galapagos), (Lecocarpus darwinii), Lignum vitae і . На високій частині острова розташоване найбільше прісне озеро архіпелагу — Лагуна Ель-Джунко. На південному краю острова розташована столиця провінції Ґалапаґос — містечко Пуерто-Бакерісо-Морено.
Санта-Крус
Санта-Крус (ісп. Santa Cruz), або Індефатіґебль (англ. Indefatigable). Це найнаселеніший острів архіпелагу. Його площа становить 986 км², найвища точка 864 метри над рівнем моря. Назва острова іспанською означає «Святий Хрест». На острові розташований найбільший населений пункт архіпелагу — місто Пуерто-Айора. Тут також містяться Головне управління Національного парку і Дослідницька станція Чарльза Дарвіна. На станції є центр розведення черепах для подальшого випускання їх на волю. На вершинах острова росте багата рослинність і розташовані знамениті лавові тунелі. На острові також є велика популяція черепах. У бухті «Чорна черепаха», оточеній манграми, часто трапляються морські черепахи, скати і невеликі акули. На острові є лагуна з фламінго, що має назву «Серро-Драгон».
Санта-Фе
Санта-Фе (ісп. Santa Fe), або Баррінґтон (англ. Barrington). Названий на честь іспанського міста, дослівно означає «свята віра». Площа острова 24 км², найвища точка 259 м над рівнем моря. На острові є найбільший на архіпелазі ліс з опунцій. Вивітрені скелі служать хорошим місцем для гніздування ґалапаґоських мартинів, фаетонів, буревісників. На острові також можна побачити лавових ящірок. Американський письменник Герман Мелвілл присвятив острову Баррінґтона один з нарисів у своєму оповіданні «Енкантадас, або Зачаровані острови».
Сантьяґо
Сантьяґо (ісп. Santiago), Сан-Сальвадор (San Salvador), або Джеймс (англ. James). Як найпоширеніша іспанська назва острова, так і англійська, походять від імені . Площа острова 585 км², максимальна висота 907 м над рівнем моря. Тут водяться морські ігуани, морські котики, морські леви, сухопутні і морські черепахи, фламінго, дельфіни і акули. Свині і кози, завезені раніше на острів, викоренені. У затоці Сулліван можна спостерігати недавні (близько 100 років тому) потоки лави.
Сеймур-Норте
Сеймур-Норте (ісп. Seymour Norte). Названий на честь англійського аристократа лорда Г'ю Сеймура (Lord Hugh Seymour). Площа острова 1,9 км², висота до 28 м над рівнем моря. На острові велика популяція синеногих олуш і ґалапаґоських мартинів. Також тут є одна з найбільших колоній фрегатів.
Фернандіна
Фернандіна (ісп. Fernandina), або Нарборо (англ. Narborough). Острів названий на честь іспанського короля Фердинанда, що фінансував подорож Христофора Колумба. Площа острова 642 км², найвища точка 1494 м над рівнем моря. Це наймолодший і найзахідніший острів архіпелагу. 13 травня 2005 року на острові почалося нове виверження вулкана, попіл і хмара з пари води піднялися на висоту до 7 км, а лава потекла у бік моря. На невеликій ділянці суші, названій Пунта-Еспіноса, водяться сотні морських ігуан. На острові також водяться ґалапаґоські баклани, ґалапаґоські пінгвіни, пелікани і морські леви. Тут застиглі лавові потоки сусідять з мангровими заростями.
Флореана
Флореана (ісп. Floreana), Санта-Марія (Santa María), або Чарльз (англ. Charles). Острів отримав свою назву на честь першого президента Еквадору Хуана Хосе Флореса, за часів правління якого Ґалапаґоські острови потрапили під юрисдикцію Еквадору. Острів також називають Санта-Марія на честь однієї з каравел Христофора Колумба. Площа острова 173 км², найвища точка 640 м над рівнем моря. Цей острів був заселений одним з перших і у нього досить багата історія. З грудня по травень на острові гніздяться фламінго і зелені морські черепахи. Тут також гніздиться (Pterodroma phaeopygia) — морський птах, що велику частину свого життя проводить далеко від берега. Біля затоки Пост-Офіс у 18 столітті тримали дубову бочку, яку використовували як поштову скриньку, звідки пошта відправлялася кораблями до Європи або США; силами відвідувачів цю традицію підтримують і зараз. У районі «Корони Диявола» розташований підводний вулканічний конус і коралові формації.
Див. також
- 16809 Ґалапаґос — астероїд, названий на честь островів.
- Вальдес (півострів)
- Великий бар'єрний риф
Джерела
- * Назва в офіційному англомовному списку
- Thor Heyerdahl, Arne Skjolsvold (1990). Archaeological Evidence of Pre-Spanish Visits to the Galapagos Islands: English and Spanish Texts (Institute for Comparative Research in Human Culture). A Scandinavian University Press Publication. ISBN .
- John L. Sorenson. . Maxwell Institute, Provo, Utah. Архів оригіналу за 22 червня 2008. Процитовано 14 липня 2008.
- Abraham Ortelius (1570). Americae Sive Novi Orbis, Nova Descriptio.
{{}}
: Проігноровано|work=
() - Gerard Mercator (1569). Nova et aucta orbis terrae descriptio ed usum navigantium emendate accomodata.
- . На сайті www.galapagos.to. Архів оригіналу за 13 червня 2008. Процитовано 14 липня 2008.
- Selkirk, Alexander. Britannica Online Encyclopedia. Архів оригіналу за 21 червня 2013. Процитовано 14 липня 2008.
- Keynes, Richard ed. 2000. Charles Darwin's zoology notes & specimen lists from H.M.S. Beagle. Cambridge: Cambridge University Press. June — August 1836 [ 23 травня 2011 у Wayback Machine.]
- Niles Eldredge (2006). . The Virginia Quarterly Review. с. 32—53. Архів оригіналу за 8 серпня 2008. Процитовано 2 серпня 2008.
- . UNESCO World Heritage. Архів оригіналу за 5 серпня 2008. Процитовано 2 серпня 2008.
- . CNN. Архів оригіналу за 25 червня 2012. Процитовано 25 червня 2012.
- Герман Мелвилл Рай для холостяков и Ад для Девиц. — С.-П.: Азбука-классика, 2007. — С. 194—265.(рос.)
- База даних малих космічних тіл JPL: Галапагоські острови (англ.) .
Посилання
- Ґалапаґос // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Galapagos |
- — офіційна сторінка Національного парку Ґалапаґос
- — На сайті
- Дайв-сафарі, рибалка і відпочинок на Ґалапаґосі [ 5 січня 2008 у Wayback Machine.]
- Геологія Галапогоських островів [ 4 жовтня 2003 у Wayback Machine.]
Література
- Bodo Müller und Matthias Stolt: Galápagos Die verwunschenen Inseln (2003) (BLV)
- Thor Heyerdahl and Arne Skjolsvold, Archaeological Evidence of Pre-Spanish Visits to the Galápagos Islands, Memoirs 12, Society for American Archaeology, 1956
- Quammen, David, (1996). The Song of the Dodo. Touchstone, New York
- Constant, Pierre: The Galápagos Islands: A Natural History Guide (2004) W.W. Norton & Company, Inc.
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Galapagos znachennya Koordinati 0 21 27 pd sh 90 28 12 zh d 0 35750 pd sh 90 47000 zh d 0 35750 90 47000 Galapago ski ostrovi isp Islas Galapagos arhipelag u Tihomu okeani roztashovanij za 965 kilometriv na zahid vid uzberezhzhya Ekvadoru skladayutsya z 13 osnovnih vulkanichnih ostroviv 6 nevelikih ostrivciv i 107 skel i namivnih teritorij Galapagoski ostrovi isp Islas GalapagosGalapagos Islands Svitova spadshinaOstriv0 40 00 pd sh 90 33 00 zh d 0 6666666666944477404044278 pd sh 90 55000000002777937879727688 zh d 0 6666666666944477404044278 90 55000000002777937879727688Krayina EkvadorTip PrirodnijKriteriyi vii viii ix xOb yekt 1Region Latinska Amerika i KaribiZareyestrovano 1978 2 sesiya Vneseno zmini 2001 Galapagoski ostrovi u VikishovishiOrtografichna proyekciya arhipelagu Vvazhayut sho pershij ostriv sformuvavsya 5 10 miljoniv rokiv tomu v rezultati tektonichnoyi aktivnosti Najmolodshi ostrovi Isabela i Fernandina dosi na stadiyi formuvannya ostannye vulkanichne viverzhennya na cih ostrovah vidbulosya v 2005 roci Administrativno Galapagoski ostrovi nalezhat Ekvadoru Naselennya arhipelagu stanovit blizko 30 tisyach meshkanciv 2006 Plosha arhipelagu 7882 km z yakih blizko 96 7 7618 km vhodit do skladu Nacionalnogo parku Galapagos 3 3 abo 263 km naselena teritoriya sho vklyuchaye yak miski tak i silskogospodarski rajoni Ostriv Baltra hocha takozh maye prirodoohoronni rajoni sluzhit bazoyu Vijskovo morskogo flotu ta aviaciyi Ekvadoru na nomu roztashovano takozh osnovnij aeroport arhipelagu Arhipelag vidomij svoyimi floroyu i faunoyu Velika kilkist miscevih vidiv arhipelagu endemiki Unikalna priroda ostroviv privertaye bagato turistiv sho robit turizm osnovnoyu galuzzyu ekonomiki Takozh duzhe populyarnij dajving Vulkan Vulf na ostrovi Isabela najvisha tochka Galapagoskih ostroviv 1707 m nad rivnem morya Krim togo ostrovi vidomi tim sho same tut Charlz Darvin provodiv svoyi doslidzhennya yaki zokrema nashtovhnuli jogo na stvorennya evolyucijnoyi teoriyi pohodzhennya vidiv Etimologiya nazviU rizni chasi arhipelag buv vidomij pid bagatma nazvami napriklad Zacharovani ostrovi angl Enchanted Islands cherez shvidki okeanichni techiyi sho uskladnyuvali navigaciyu Persha sira ostroviv bula zroblena piratom Ambrouzom Kouli angl Ambrose Cowley v 1684 roci Na nij vin nazvav ostrovi na chest svoyih znajomih pirativ chi anglijskih dvoryan pokroviteliv pirativ Pislya aneksiyi arhipelagu Ekvadorom vin spershu stav Ekvadorskimi ostrovami Svoyu suchasnu nazvu arhipelag otrimav zavdyaki velikim morskim cherepaham sho meshkali tut spochatku latinoyu yak Insulae de los Galopegos ostrovi cherepah a potim i ispanskoyu movoyu yak Islas Galapagos Same pid ciyeyu nazvoyu ostrovi vidomi v bilshosti krayin svitu v tomu chisli j v Ukrayini Odnak inshi nazvi vse she vikoristovuyut zokrema suchasna oficijna ekvadorska nazva arhipelagu Arhipelag Kolumba Archipielago de Colon IstoriyaMapa Galapagoskih ostroviv Filipa Vandemalena 1827 rik Galapagoski ostrovi vidkriv ekipazh korablya yepiskopa Panami dominikancya Tomasa de Berlanga pid chas jogo mandrivki do Vicekorolivstva Peru z metoyu rozv yazannya superechki mizh Fransisko Pisarro ta jogo lejtenantami Sudno na yakomu pliv yepiskop vidhililosya vid kursu cherez silnij viter i dosyaglo ostroviv 10 bereznya 1535 roku Vtim za doslidzhennyami seredini 20 go stolittya ispanci ne buli pershimi vidviduvachami ostroviv znajdeni cherepki ta inshi zalishki lyudskoyi diyalnosti na ostrovah vkazuyut na vidviduvannya ostroviv pivdennoamerikanskimi indiancyami she do pributtya ispanciv Ostrovi buli vpershe naneseni na karti v 1570 h rokah Abragamom Orteliusom i Gerardusom Merkatorom pid nazvoyu Insulae de Los Galopegos Ostrovi Cherepah Protyagom nastupnih dvoh z polovinoyu stolit ostrovi zalishalisya nenaselenimi i chasto stavali pritulkom anglijskih pirativ yaki gotuvali napadi na ispanski korabli Aleksander Selkirk chiyi prigodi na ostrovah Huan Fernandes nadihnuli Danielya Defo na napisannya romanu Robinzon Kruzo vidvidav Galapagoski ostrovi v 1709 roci koli jogo pidibrav z ostroviv Huan Fernandes pirat Vuds Rodzhers Rodzhers zupinyavsya na ostrovah dlya remontu svogo sudna pislya napadu na misto Guayakil Persha naukova misiya do Galapagoskih ostroviv pribula v 1790 pid kerivnictvom Alessandro Malaspina sicilijskogo kapitana chiyu ekspediciyu finansuvav korol Ispaniyi Prote zapisi ekspediciyi ne zbereglisya U 1793 roci zrobiv opis flori i fauni Galapagoskih ostroviv i zauvazhiv sho ostrovi mozhna vikoristovuvati yak bazu dlya polyuvannya na kitiv u Tihomu okeani Vin takozh sklav pershi tochni navigacijni karti ostroviv Kitoboyi sho pochali visadzhuvatisya tut vbivali i zahoplyuvali tisyachi cherepah polyuyuchi na nih zaradi yihnogo zhiru Velikih suhoputnih takozh brali na korabli zaradi svizhogo m yasa oskilki ci tvarini mogli zhiti protyagom kilkoh misyaciv bez vodi ta yizhi Polyuvannya na cherepah prizvelo do znachnogo zmenshennya populyaciyi ta znishennya deyakih vidiv Razom z kitoboyami na ostrovi pribuli mislivci na kotikiv yaki tezh majzhe znishili populyaciyu cih tvarin Ekvador aneksuvav Galapagoski ostrovi 12 lyutogo 1832 roku i nazvav yih Ekvadorskim arhipelagom Cyu nazvu vikoristovuvali poruch z kilkoma inshimi nazvami zridka j dosi vikoristovuyut dlya posilannya na arhipelag Pershij gubernator Galapagosu general Hose de Viyamil pereviz syudi grupu katorzhnikiv shob zaseliti ostriv Floreana a v zhovtni 1832 roku do nih priyednalisya deyaki remisniki ta fermeri Pid chas drugoyi podorozhi Biglya doslidnickij korabel pid kerivnictvom kapitana Roberta Ficroya pribuv na ostrovi 15 veresnya 1835 roku z metoyu rozvidati pidhodi do gavanej Kapitan ta inshi chleni ekspediciyi zokrema jogo kompanjon molodij naturalist Charlz Darvin proveli naukovi doslidzhennya geologiyi i biologiyi na chotiroh z trinadcyati osnovnih ostroviv pislya chogo 20 zhovtnya prodovzhili navkolosvitnyu podorozh Darvin vidmitiv sho zyabliki riznih ostroviv vidriznyayutsya mizh soboyu a gubernator tyuremnoyi koloniyi na ostrovi Charlz rozpoviv jomu sho cherepahi takozh riznilisya vid ostrova do ostrova U kinci podorozhi Darvin dijshov visnovku sho ci fakti mozhlivo pidrivayut stabilnist vidiv Koli pislya povernennya do Angliyi vin proanalizuvav zrazki ptahiv stalo zrozumilo sho bagato zovnishno riznih vidiv ptahiv buli lishe riznovidami zyablikiv sho na riznih ostrovah viglyadali zovsim po riznomu Ci fakti stali vazhlivimi vihami v rozrobci Darvinom jogo teoriyi prirodnogo vidboru yak poyasnennya evolyuciyi yaku vin opublikuvav u svoyij vidomij roboti Pohodzhennya vidiv Naprikinci 19 go stolittya Hose Valdisan i Manuel Hulian Kobos proveli novu sprobu kolonizaciyi ostroviv organizuvali zbirannya znajdenogo na ostrovah lishajniku vidu Roccella portentosa sho vikoristovuvavsya dlya otrimannya barvnika Pislya vbivstva Valdisana odnim z jogo pracivnikiv Kobos priviz z kontinentu novu grupu z bilsh nizh sotni pracivnikiv do ostrova San Kristobal i sprobuvav rozpochati viroshuvannya cukrovoyi trostini Vin duzhe zhorstoko povodivsya zi svoyimi robitnikami tozh povtoriv dolyu Valdisana i buv ubitij v 1904 roci Pochinayuchi z 1897 roku Antonio Gil zasnuvav novu plantaciyu na ostrovi Isabela V 1898 roci tut pracyuvala Galapagoska ekspediciya Hopkinsa Stenforda nadislana Zoologichnim fakultetom Stenfordskogo universitetu a pochinayuchi z veresnya 1904 roku ekspediciya Kalifornijskoyi akademiyi nauk pid kerivnictvom Rollo Beka yaka zalishalasya na ostrovah protyagom cilogo roku zbirayuchi naukovij material z geologiyi entomologiyi ornitologiyi botaniki zoologiyi i Insha ekspediciya ciyeyi Akademiyi pid kerivnictvom Templetona Krokera vidvidala ostrovi u 1932 roci z metoyu zboru roslin komah rib ptahiv tvarin ta yih skeletiv i skam yanilostej Protyagom drugoyi svitovoyi vijni Ekvador upovnovazhiv SShA vstanoviti vijskovo morsku bazu na ostrovi Baltra i radarni stanciyi na inshih strategichnih tochkah U 1946 roci na ostrovi Isabela bula organizovana koloniya dlya zlochinciv ale vona bula rozformovana v 1959 roci U 1953 roci na ostrovah pobuvav Tur Heyerdal u poshukah spadshini inkiv Priblizno z cogo chasu prirodoohoronni zahodi na ostrovah stali efektivnishimi U 1978 roci ostrovi buli vneseni do spisku Svitovoyi spadshini YuNESKO a v 1985 roci do spisku biosfernih zapovidnikiv mizhnarodnogo znachennya NaselennyaAdministrativnij podil Puerto Ajora najbilshe poselennya arhipelaguDokladnishe Provinciya Galapagos Administrativno na Galapagoskih ostrovah roztashovana ekvadorska provinciya Galapagos Yiyi stolicya Puerto Bakeriso Moreno Provinciya podilena na 3 kantoni Isabela administrativnij centr Puerto Viyamil San Kristobal administrativnij centr Puerto Bakeriso Moreno Santa Krus administrativnij centr Puerto Ajora Zaraz naseleni p yat ostroviv arhipelagu Baltra Floreana Isabela San Kristobal i Santa Krus Na kozhnomu z cih ostroviv lishe chastina teritoriyi vidvedena dlya lyudskoyi diyalnosti zazvichaj teritoriyi v centralnij chastini ostroviv ta okremi dilyanki na uzberezhzhi neobhidni dlya pristanej Demografiya Galapagoski ostrovi odne z nebagatoh misc na Zemli bez korinnogo naselennya Najbilsha etnichna grupa na ostrovah ekvadorski metisi sumish nashadkiv ispanskih kolonistiv iz pivdennoamerikanskimi indiancyami perevazhno ci poselenci pribuli na Galapagoski ostrovi u drugij polovini 20 go stolittya z kontinentalnoyi chastini Ekvadoru U 1959 roci odrazu pislya zasnuvannya Nacionalnogo parku Galapagos postijne naselennya ostrova stanovilo vid 1 000 do 2 000 meshkanciv U 1972 roci buv provedenij perepis naselennya za nim na toj chas na arhipelazi nalichuvalosya vzhe 3 488 zhiteliv Do 1980 h rokiv naselennya znachno zroslo dosyagnuvshi 15 000 a v 2006 roci za pribliznimi pidrahunkami na ostrovah nalichuvalosya blizko 30 000 meshkanciv Ohorona arhipelaguGalapagoska cherepahaMorska iguana Hocha pershi zakoni spryamovani na ohoronu prirodi ostroviv buli uhvaleni she v 1934 roci a v 1936 roci dopovneni do kincya 1950 h rokiv ne bulo vzhito niyakih dij dlya zberezhennya miscevoyi flori i fauni Lishe u 1955 roci Mizhnarodnij soyuz ohoroni prirodi vidpraviv oznajomlyuvalnu misiyu dlya obstezhennya arhipelagu Cherez 2 roki u 1957 roci YuNESKO za spriyannya uryadu Ekvadoru organizuvalo inshu ekspediciyu dlya vivchennya situaciyi zi zberezhennya prirodi na arhipelazi i viboru dilyanki dlya sporudzhennya doslidnickoyi stanciyi U 1959 roci koli vidznachali storichnij yuvilej pershoyi publikaciyi Pohodzhennya vidiv Charlza Darvina uryad Ekvadoru ogolosiv pro stvorennya Nacionalnogo parku na ostrovah Zagalna plosha Nacionalnogo parku Galapagos stanovila 97 5 vsiyeyi teritoriyi sushi arhipelagu U toj zhe rik zasnuvali mizhnarodnij Fond Charlza Darvina zi shtab kvartiroyu v Bryusseli zaraz u Puerto Ajora Pervinni cili Fondu polyagali v zabezpechenni zberezhennya unikalnoyi ekosistemi Galapagoskih ostroviv i rozvitkovi naukovih doslidzhen neobhidnih dlya ohoroni prirodi Robota zi zberezhennya pochalasya zi sporudzhennya v 1964 roci Doslidnickoyi stanciyi Charlza Darvina na ostrovi Santa Krus U pershi roki pracivniki stanciyi proveli roboti z vivedennya z arhipelagu introdukovanih tobto neridnih vidiv tvarin i roslin a takozh iz zahistu korinnih vidiv U nash chas koli ucheni na ostrovah v osnovnomu zajmayutsya chistim doslidzhennyam fauni i flori mayuchi na meti ohoronu prirodi U 1986 roci navkolishnya akvatoriya zagalnoyu plosheyu 70 000 km bula ogoloshena morskoyu prirodoohoronnoyu zonoyu drugoyu za rozmirom pislya Avstralijskogo Velikogo Bar yernogo rifu Z 1990 roku arhipelag stav pritulkom dlya kitiv U 1978 roci YuNESKO ogolosila ostrovi teritoriyeyu Svitovoyi spadshini a v 1985 roci biosfernim zapovidnikom mizhnarodnogo znachennya Tvarini sho perebuvayut pid ohoronoyu Galapagoska suhoputna iguana Conolophus subcristatus Morska iguana Amblyrhynchus cristatus Galapagoska gigantska cherepaha Geochelone nigra Olusha blakitnonoga Sula nebouxii Zelena cherepaha Chelonia mydas Nelitayuchij baklan Phalacrocorax harrisi Velikij fregat Fregata minor i prekrasnij fregat Fregata magnificens Goloturiya Holothuroidea 13 vidiv ptahiv rodini v yurkovih Fringillidae vidomi yak zyabliki Darvina Camarhynchus pallidus Galapagoskij pingvin Spheniscus mendiculus Galapagoskij albatros Phoebastria irrorata Galapagoskij kanyuk Buteo galapagoensis Kalifornijskij morskij lev Zalophus californianus Ekologichni zagrozi Tanker Dzhesika vikinutij na bereg u sichni 2001 roku Golovnu zagrozu dlya arhipelagu stanovlyat introdukovani vipadkovo abo navmisno zavezeni vidi roslin i tvarin taki yak zdichavili kozi kishki velika rogata hudoba Zavdyaki shvidkomu rozmnozhennyu ci vidi spustoshuyut misce isnuvannya korinnih meshkanciv Zvazhayuchi na malu kilkist prirodnih hizhakiv na ostrovah miscevi vidi bezzahisni pered zavezenimi vidami i chasto stayut yihnimi zhertvami Najbilsh shkidlivimi dlya arhipelagu roslinami ye guayava Psidium guajava avokado Persea americana hinne derevo Cinchona pubescens ohroma piramidalna Ochroma pyramidale ozhina Rubus glaucus rizni citrusovi apelsin grejpfrut limon Datura arborea ricina zvichajna Ricinus communis i Pennisetum purpureum Ci roslini shiroko rozpovsyudilisya i vitisnili deyaki ridni vidi u vologih zonah ostroviv San Kristobal Floreana Isabela i Santa Krus Bagato vidiv bulo zavezeno na ostrovi piratami Vidomij mandrivnik Tur Heyerdal vkazav na dokumenti yaki svidchat pro te sho vicekorol Peru znayuchi sho pirati harchuyutsya na ostrovah dikimi kozami nimi zh privezenimi j vipushenimi na volyu nakazav vipustiti tam na volyu sobak dlya znishennya cih kiz Pislya nevdaloyi kolonizaciyi ostrova Floreana admiralom Hose de Viyamilem Jose de Villamil vin nakazav rozpustiti kiz osliv koriv ta inshih domashnih tvarin z ferm na ostrovi ta na inshih ostrovah dlya majbutnoyi kolonizaciyi Arhipelag dosi naselyayut bagato chuzhoridnih tvarin kozi svini sobaki pacyuki mishi kishki vivci koni osli korovi murahi targani ta deyaki parazitichni komahi Sobaki i kishki napadayut na dikih ptahiv i rujnuyut yihni gnizda lovlyat iguan molodih suhoputnih i morskih cherepah Svini zavdayut she bilshoyi shkodi rujnuyuchi gnizda cherepah ta iguan a takozh znishuyuchi prirodnu roslinnist u poshukah komah i korinnya Mozhlivo svini stali prichinoyu zniknennya iguan na ostrovi Santyago yaki za chasiv Darvina tam she vodilisya Chorni pacyuki Rattus rattus napadayut na molodih galapagoskih cherepah koli ti pokidayut gnizdo i v rezultati na ostrovi Pinson cherepahi pripinili rozmnozhuvatisya na bilsh nizh 50 rokiv zaraz tam traplyayutsya lishe dorosli osobini Z poyavoyu chornogo pacyuka propav takozh miscevij shur endemik Korovi ta vislyuki poyidayut vsyu dostupnu roslinnist v okolicyah i tim zabirayut i tak malu kilkist pozhivi u miscevih vidiv U 1959 roci ribalki zavezli na ostriv Pinta odnogo capa ta dvoh kiz u 1973 roci za ocinkoyu sluzhbi Nacionalnogo parku pogoliv ya kiz na ostrovi stanovilo ponad 30 tisyach U 1967 roci kozi buli zavezeni na ostriv Marchena a v 1971 roci na ostriv Rabida Shvidke zrostannya populyaciyi svijskih ptahiv na nezaselenih ostrovah zanepokoyilo vchenih z oglyadu na mozhlivist peredavannya hvorob svijskih ptahiv dikim i viniknennya endemiyi Pid najbilshoyu zagrozoyu perebuvaye Morskij rezerv Galapagos Odniyeyu z najbilshih problem akvatoriyi Galapagoskih ostroviv ye nezakonnij vilov ribi Osoblivu sturbovanist sprichinyaye polyuvannya na miscevih akul takih yak ribi moloti na yakih polyuyut zaradi plavnikiv i nesezonnij zbir urozhayu morskih ogirkiv Zagrozu stanovit takozh burhlivij rozvitok industriyi turizmu i znachnij pririst miscevogo naselennya sprichinenij visokoyu narodzhuvanistyu ta nelegalnoyu immigraciyeyu Avariya na naftovomu tankeri Dzhesika u sichni 2001 roku vnaslidok yakoyi z yavilasya velika naftova plyama sprichinila spalah suspilnoyi uvagi u sviti do problem arhipelagu U 2007 roci YuNESKO pomistilo Galapagoski ostrovi do spisku Svitovoyi spadshini v nebezpeci GeografiyaMapa arhipelagu z nazvami ostrovivDiagrama klimatu Galapagoskih ostrovivOlusha blakitnonogaGalapagoska suhoputna iguanaKalifornijskij morskij lev Zalophus californianus na Galapagoskih ostrovah Galapagoski ostrovi roztashovani na ekvatori vid 1 40 pivnichnoyi shiroti do 1 36 pivdennoyi shiroti i vid 89 16 do 92 01 zahidnoyi dovgoti Na ostrovah praktichno vidsutni dzherela prisnoyi vodi Arhipelag vidomij svoyimi floroyu i faunoyu Velika kilkist meshkanciv arhipelagu endemiki Nezvazhayuchi na shirotu cherez holodnu techiyu klimat na Galapagosah nabagato proholodnishij vid inshih teritorij na ekvatori Temperatura vodi inodi znizhuyetsya do 20 C a serednorichna 23 24 S Baltra Dokladnishe Baltra Galapagoski ostrovi Baltra isp Baltra abo Sejmur Sur Seymour Sur U roki drugoyi svitovoyi vijni na ostrovi bula pobudovana vijskovo povitryana baza SShA dlya patrulyuvannya Tihogo okeanu v poshukah vorozhih pidvodnih chovniv ta prikrittya Panamskogo kanalu Pislya zakinchennya vijni vse majno bazi bulo peredane uryadovi Ekvadoru Zaraz tam roztashovana oficijna vijskova baza Ekvadoru Do 1986 roku na Baltri roztashovuvavsya yedinij na arhipelazi aeroport sho pov yazuvav ostrovi z materikom Zaraz pobudovani she dva aeroporti na ostrovah San Kristobal ta Isabela odnak bilshist rejsiv dosi robitsya z cogo ostrova U 1930 ti roki vcheni v mezhah eksperimentu pereselili 70 miscevih iguan na susidnij ostriv Sejmur Norte Rezultat viyavivsya nespodivanim pid chas vijni iguani sho zalishilisya na ostrovi vimerli U 1980 ti roki iguan z ostrova Sejmur Norte pereveli v darvinivskij centr z metoyu vidnovlennya populyaciyi a potim u 1990 ti roki znovu viselili na Baltri Bartolome Dokladnishe Bartolome Galapagoski ostrovi Bartolome isp Bartolome Ostriv buv nazvanij na chest lejtenanta Devida Bartolomeo angl David Bartholomew britanskih vijskovo morskih sil Cej malenkij nezhilij ostriv na shid vid ostrova Santyago ye odnim z najvidviduvanishih turistami ostroviv v arhipelazi Na comu ostrovi v 2003 roci znyali hudozhnij film angl Master and commander the far side of the world Ostriv Bartolome ye zgaslim vulkanom i maye ryad yaskravo zabarvlenih vulkanichnih formacij vklyuchayuchi konusopodibnij gorb z tufu vidomogo yak Pinnacle Rock Cej chastkovo erodovanij pagorb utvorivsya todi koli lava dosyagla vodnoyi poverhni Kontakt z morskoyu vodoyu viklikav tak zvane freatichne viverzhennya abo viverzhennya bandajsanskogo tipu Pidirvani rozplavleni fragmenti razom utvorili spayanij tuf Na ostrovi zhivut galapagoski pingvini morski levi gnizdyatsya morski cherepahi Bilya ostrova zhivut biloperi rifovi akuli Triaenodon obesus Vulf Dokladnishe Vulf Galapagoski ostrovi Vulf isp Wolf abo Venmann Wenman Cej ostriv nazvanij na chest nimeckogo geologa Plosha ostrova stanovit usogo 1 3 km maksimalna visota 253 m nad rivnem morya Tut zhivut morski kotiki fregati maskovi i chervononogi olushi morski iguani akuli kiti delfini i galapagoski martini Creagrus furcatus Najvidomishim meshkancem ostrova ye Geospiza difficilis septentrionalis sho harchuyetsya krov yu olush i zhive tilki na comu ostrovi Darvin Dokladnishe Darvin isp Darwin abo Kulpepper angl Culpepper Cej ostriv nazvanij na chest Charlza Darvina Jogo plosha 1 1 km maksimalna visota 168 m Ostriv duzhe nevelikij ta praktichno ne maye nazemnoyi fauni jogo fauna skladayetsya z morskih ptahiv ta inshih morskih tvarin Tut mozhna zustriti morskih kotikiv morskih leviv morskih iguan fregativ galapagoskih martiniv chervononogih i Sula granti Bilya ostrova bagato kitiv morskih cherepah delfiniv riznomanitnih akul Genovesa Dokladnishe Genovesa isp Genovesa abo Tauer angl Tower Suchasnu ispansku nazvu ostriv otrimav vid italijskogo mista Genuyi batkivshini Hristofora Kolumba Jogo plosha stanovit 14 km maksimalna visota 76 m Ostriv sformuvavsya iz zalishkiv velikogo kratera zanurenogo u vodu Jogo takozh nazivayut ptashinim ostrovom zvazhayuchi na veliku kilkist riznih ptahiv U zatoci Darvina mozhna pobachiti fregativ i galapagoskih martiniv yedinih vidiv ptahiv na arhipelazi sho vedut nichnij sposib zhittya Na ostrovi takozh zhivut chervononogi olushi krachki Anous Larus fuliginosus faetoni golubi kachurkovi Hydrobatinae i zyabliki Darvina Na ostrovi ye oglyadovij majdanchik Shodinka princa Filipa a takozh lis Lignum vitae Espanjola Dokladnishe Espanjola Galapagoski ostrovi Espanjola isp Espanola abo Gud angl Hood Suchasnu ispansku nazvu ostriv otrimav na chest Ispaniyi bukvalno ispanka Plosha ostrova stanovit 60 km maksimalna visota 206 m nad rivnem morya Ce geologichno najstarishij ostriv arhipelagu jogo vik ocinyuyetsya v ponad 3 5 mln rokiv Ce najpivdennishij ostriv Viddalenist ostrova vid reshti grupi spriyaye velikij kilkosti endemichnih vidiv na ostrovi ta yihnij pristosovanosti do jogo prirodnih resursiv Morski iguani na Espanjoli z yavlyayutsya tilki pid chas shlyubnogo sezonu Tut meshkaye galapagoskij mahayuchij albatros Phoebastria irrorata ridkisnij vid ptahiv Kruti skeli ostrova chudovo pidhodyat dlya zlotu cih velikih ptahiv yaki harchuyutsya bilya beregiv Ekvadoru i Peru Na Espanjoli ye dva majdanchiki dlya vidviduvachiv Zatoka Gardner maye garnij plyazh i misce dlya kupannya ta pidvodnogo plavannya U rajoni Punta Suares mozhna sposterigati za dikoyu prirodoyu z velikoyu riznomanitnistyu miscevoyi fauni Isabela Dokladnishe Isabela Galapagoski ostrovi Isabela isp Isabela abo Albemarle Albemarle Ostriv nazvanij na chest korolevi sho finansuvala podorozhi Hristofora Kolumba Ce najbilshij ostriv arhipelagu jogo plosha stanovit 4640 km Najvishoyu tochkoyu vvazhayut vulkan Vulf 1707 m zavvishki nad rivnem morya Ostriv maye formu morskogo konika ta ob yednuye v sobi 6 riznih vulkaniv sho razom utvorili odin sucilnij masiv sushi Na ostrovi vodyatsya galapagoski pingvini galapagoski baklani Phalacrocorax harrisi morski iguani olushi pelikani i krabi Grapsus grapsus Na shilah vulkaniv Isabeli mozhna pobachiti iguan suhoputnih cherepah a takozh zyablikiv galapagoskih kanyukiv Buteo galapagoensis i cikavu nizovinnu roslinnist Na pivdenno shidnomu krayu ostrova roztashovane tretye za kilkistyu naselennya selishe arhipelagu Puerto Viyamil Marchena Dokladnishe Marchena isp Marchena abo Binloe Bindloe Ostriv nazvanij na chest monaha Antonio Marcheni Fray Antonio Marchena Plosha ostrova 130 km maksimalna visota 343 m nad rivnem morya Na ostrovi vodyatsya galapagoski kanyuki Buteo galapagoensis i morski levi Ostriv ye takozh osnovnim miscem prozhivannya Tropidurus delanonis Pinta Dokladnishe Pinta Galapagoski ostrovi Pinta isp Pinta abo Abingdon angl Abingdon Ostriv nazvanij na chest odniyeyi z karavel Hristofora Kolumba Plosha ostrova 60 km maksimalna visota 777 m nad rivnem morya Na ostrovi vodyatsya galapagoski martini morski iguani galapagoski kanyuki i morski levi Ostriv ye takozh batkivshinoyu najridkisnishogo pidvidu galapagoskoyi cherepahi Geochelone nigra abingdoni ostannim predstavnikom yakogo buv samec Samotnij Dzhordzh sho zhiv na teritoriyi darvinivskogo centru 24 chervnya 2012 roku vin pomer i z jogo smertyu pidvid Abingdonska slonova cherepaha perejshov u status vimerlogo Pinson Dokladnishe Pinso n isp Pinzon abo Dunkan angl Duncan Ostriv nazvanij na chest brativ Pinson kapitaniv karavel Pinta i Ninya sho brali uchast u podorozhi Kolumba Plosha ostrova 18 km maksimalna visota 458 m nad rivnem morya Tut vodyatsya morski levi galapagoski kanyuki gigantski cherepahi ta morski iguani bilya ostrova chasto bachat delfiniv Plasa Sur Dokladnishe Plasa Sur isp Plaza Sur Nazvanij na chest kolishnogo prezidenta Ekvadoru Plosha ostrova vsogo 0 13 km najvisha tochka maye visotu 23 m nad rivnem morya Flora ostrova vklyuchaye kaktusi opunciya Opuntia i Sesuvium yaki utvoryuyut chervonuvatij kilim poverh formaciyi zastigloyi lavi Tut zhivut iguani i velika kilkist riznomanitnih ptahiv yakih mozhna sposterigati na skelyah na pivdennomu krayu ostrova Rabida Dokladnishe Ra bida isp Rabida abo Dzhervis angl Jervis Nazvanij na chest monastirya de Hristofor Kolumb zalishiv svogo sina pered podorozhzhyu do beregiv Ameriki Plosha ostrova 4 9 km maksimalna visota 367 m nad rivnem morya Velika kilkist zaliza u skladi lavi nadaye ostrovu chervonuvatogo vidtinku U nevelikij laguni z solonoyu vodoyu bilya berega meshkaye Poecilonetta bahamensis U nij takozh gnizdyatsya buri pelikani i olushi Do nedavnogo chasu tam zhili i flamingo ale cherez nestachu yizhi yih perevezli na inshi ostrovi Na ostrovi vodyatsya dev yat vidiv zyablikiv San Kristobal Dokladnishe San Kristobal Galapagoski ostrovi San Kristo bal isp San Cristobal abo Chatem angl Chatham Ostriv otrimav svoyu nazvu na chest svyatogo muchenika Hristofora Kristobalya Plosha ostrova 558 km najvisha tochka 730 m nad rivnem morya Na ostrovi i bilya nogo zhivut fregati morski levi veletenski cherepahi blakitnonogi i chervononogi olushi faetoni Phaethontidae morski iguani delfini galapagoski martini Sered roslin traplyayutsya vidi Calandrinia galapagos Lecocarpus darwinii Lignum vitae i Na visokij chastini ostrova roztashovane najbilshe prisne ozero arhipelagu Laguna El Dzhunko Na pivdennomu krayu ostrova roztashovana stolicya provinciyi Galapagos mistechko Puerto Bakeriso Moreno Santa Krus Dokladnishe Santa Krus Galapagoski ostrovi Santa Krus isp Santa Cruz abo Indefatigebl angl Indefatigable Ce najnaselenishij ostriv arhipelagu Jogo plosha stanovit 986 km najvisha tochka 864 metri nad rivnem morya Nazva ostrova ispanskoyu oznachaye Svyatij Hrest Na ostrovi roztashovanij najbilshij naselenij punkt arhipelagu misto Puerto Ajora Tut takozh mistyatsya Golovne upravlinnya Nacionalnogo parku i Doslidnicka stanciya Charlza Darvina Na stanciyi ye centr rozvedennya cherepah dlya podalshogo vipuskannya yih na volyu Na vershinah ostrova roste bagata roslinnist i roztashovani znameniti lavovi tuneli Na ostrovi takozh ye velika populyaciya cherepah U buhti Chorna cherepaha otochenij mangrami chasto traplyayutsya morski cherepahi skati i neveliki akuli Na ostrovi ye laguna z flamingo sho maye nazvu Serro Dragon Santa Fe Dokladnishe Santa Fe ostriv Santa Fe isp Santa Fe abo Barrington angl Barrington Nazvanij na chest ispanskogo mista doslivno oznachaye svyata vira Plosha ostrova 24 km najvisha tochka 259 m nad rivnem morya Na ostrovi ye najbilshij na arhipelazi lis z opuncij Vivitreni skeli sluzhat horoshim miscem dlya gnizduvannya galapagoskih martiniv faetoniv burevisnikiv Na ostrovi takozh mozhna pobachiti lavovih yashirok Amerikanskij pismennik German Melvill prisvyativ ostrovu Barringtona odin z narisiv u svoyemu opovidanni Enkantadas abo Zacharovani ostrovi Santyago Dokladnishe Santyago Galapagoski ostrovi Santyago isp Santiago San Salvador San Salvador abo Dzhejms angl James Yak najposhirenisha ispanska nazva ostrova tak i anglijska pohodyat vid imeni Plosha ostrova 585 km maksimalna visota 907 m nad rivnem morya Tut vodyatsya morski iguani morski kotiki morski levi suhoputni i morski cherepahi flamingo delfini i akuli Svini i kozi zavezeni ranishe na ostriv vikoreneni U zatoci Sullivan mozhna sposterigati nedavni blizko 100 rokiv tomu potoki lavi Sejmur Norte Dokladnishe Sejmur Norte isp Seymour Norte Nazvanij na chest anglijskogo aristokrata lorda G yu Sejmura Lord Hugh Seymour Plosha ostrova 1 9 km visota do 28 m nad rivnem morya Na ostrovi velika populyaciya sinenogih olush i galapagoskih martiniv Takozh tut ye odna z najbilshih kolonij fregativ Fernandina Dokladnishe Fernandina Galapagoski ostrovi Fernandina isp Fernandina abo Narboro angl Narborough Ostriv nazvanij na chest ispanskogo korolya Ferdinanda sho finansuvav podorozh Hristofora Kolumba Plosha ostrova 642 km najvisha tochka 1494 m nad rivnem morya Ce najmolodshij i najzahidnishij ostriv arhipelagu 13 travnya 2005 roku na ostrovi pochalosya nove viverzhennya vulkana popil i hmara z pari vodi pidnyalisya na visotu do 7 km a lava potekla u bik morya Na nevelikij dilyanci sushi nazvanij Punta Espinosa vodyatsya sotni morskih iguan Na ostrovi takozh vodyatsya galapagoski baklani galapagoski pingvini pelikani i morski levi Tut zastigli lavovi potoki susidyat z mangrovimi zarostyami Floreana Dokladnishe Floreana Galapagoski ostrovi Floreana isp Floreana Santa Mariya Santa Maria abo Charlz angl Charles Ostriv otrimav svoyu nazvu na chest pershogo prezidenta Ekvadoru Huana Hose Floresa za chasiv pravlinnya yakogo Galapagoski ostrovi potrapili pid yurisdikciyu Ekvadoru Ostriv takozh nazivayut Santa Mariya na chest odniyeyi z karavel Hristofora Kolumba Plosha ostrova 173 km najvisha tochka 640 m nad rivnem morya Cej ostriv buv zaselenij odnim z pershih i u nogo dosit bagata istoriya Z grudnya po traven na ostrovi gnizdyatsya flamingo i zeleni morski cherepahi Tut takozh gnizditsya Pterodroma phaeopygia morskij ptah sho veliku chastinu svogo zhittya provodit daleko vid berega Bilya zatoki Post Ofis u 18 stolitti trimali dubovu bochku yaku vikoristovuvali yak poshtovu skrinku zvidki poshta vidpravlyalasya korablyami do Yevropi abo SShA silami vidviduvachiv cyu tradiciyu pidtrimuyut i zaraz U rajoni Koroni Diyavola roztashovanij pidvodnij vulkanichnij konus i koralovi formaciyi Div takozh16809 Galapagos asteroyid nazvanij na chest ostroviv Valdes pivostriv Velikij bar yernij rifDzherela Nazva v oficijnomu anglomovnomu spisku Thor Heyerdahl Arne Skjolsvold 1990 Archaeological Evidence of Pre Spanish Visits to the Galapagos Islands English and Spanish Texts Institute for Comparative Research in Human Culture A Scandinavian University Press Publication ISBN 978 8200028796 John L Sorenson Maxwell Institute Provo Utah Arhiv originalu za 22 chervnya 2008 Procitovano 14 lipnya 2008 Abraham Ortelius 1570 Americae Sive Novi Orbis Nova Descriptio a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Proignorovano work dovidka Gerard Mercator 1569 Nova et aucta orbis terrae descriptio ed usum navigantium emendate accomodata Na sajti www galapagos to Arhiv originalu za 13 chervnya 2008 Procitovano 14 lipnya 2008 Selkirk Alexander Britannica Online Encyclopedia Arhiv originalu za 21 chervnya 2013 Procitovano 14 lipnya 2008 Keynes Richard ed 2000 Charles Darwin s zoology notes amp specimen lists from H M S Beagle Cambridge Cambridge University Press June August 1836 23 travnya 2011 u Wayback Machine Niles Eldredge 2006 The Virginia Quarterly Review s 32 53 Arhiv originalu za 8 serpnya 2008 Procitovano 2 serpnya 2008 UNESCO World Heritage Arhiv originalu za 5 serpnya 2008 Procitovano 2 serpnya 2008 CNN Arhiv originalu za 25 chervnya 2012 Procitovano 25 chervnya 2012 German Melvill Raj dlya holostyakov i Ad dlya Devic S P Azbuka klassika 2007 S 194 265 ros Baza danih malih kosmichnih til JPL Galapagoski ostrovi angl Posilannya Galapagos Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Galapagos oficijna storinka Nacionalnogo parku Galapagos Na sajti Dajv safari ribalka i vidpochinok na Galapagosi 5 sichnya 2008 u Wayback Machine Geologiya Galapogoskih ostroviv 4 zhovtnya 2003 u Wayback Machine Literatura Bodo Muller und Matthias Stolt Galapagos Die verwunschenen Inseln 2003 BLV ISBN 3 86108 909 2 Thor Heyerdahl and Arne Skjolsvold Archaeological Evidence of Pre Spanish Visits to the Galapagos Islands Memoirs 12 Society for American Archaeology 1956 Quammen David 1996 The Song of the Dodo Touchstone New York Constant Pierre The Galapagos Islands A Natural History Guide 2004 W W Norton amp Company Inc ISBN 962 217 742 5Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi