Андрі́й Йо́сипович Бурачи́нський (10 вересня 1863, Криворівня Верховинського району — 10 березня 1941, П'ятра-Нямц, Румунія) — доктор медицини, військовий лікар-дерматолог, полковник, шеф санітарної служби УГА, член Українського лікарського товариства, громадський діяч.
Андрій Бурачинський | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 10 вересня 1863 с. Криворівня, нині Верховинська селищна громада, Івано-Франківська область |
Смерть | 10 березня 1941 (77 років) м. П'ятра-Нямц, |
Військова служба | |
Приналежність | |
Вид ЗС | ![]() ![]() |
Війни / битви | Українсько-польська війна |
Командування | |
шеф санітарної служби УГА | |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
Походження й освіта
Андрій Бурачинський народився 10 вересня 1863 року в селі Криворівні Косівського повіту (нині Верховинський район) на Станиславівщині (тепер Івано-Франківська область) у родині пароха Йосипа Бурачинського і його дружини Зеновії.
Йосип Бурачинський (* 14.04.1838 — † 12.12.1903) навчався в Чернівцях, Львові, у Віденському університеті студіював теологію, українську літературу, класичну філологію. З 1862 року викладав класичну філологію у Чернівецькій гімназії. 1860 року одружився із Зеновією Навроцькою (* 1843 — † 24.11.1909) , донькою пароха с. Котузова Андрія Навроцького і Марії з Глібовицьких. 1862 року рукоположений і отримав призначення на парафію в с. Криворівня. З 1895 року і до смерті був парохом у с. Княждвір біля Коломиї.
У сім'ї Йосипа та Зеновії Бурачинських крім Андрія було ще три сини та дві доньки:
- Цецилія — Целіна (* 1860 — † 30.04.1924) — культурно-громадська діячка, збирачка фолькльорно — етнографічних матеріалів, член українських товариств, дружина відомого лікаря Івана Куровця(* 01.01.1863 — † 18.05.1931);
- Марія (* 1865 — † 18.10.1935), культурно-громадська діячка, збирач гуцульського фольклору, укладач словника гуцульських слів, одна з перших членкинь Товариства руських женщин, дружина о. Олексія Волянського (* 07.10.1862 — † 02.03.1947);
- Ераст (* 15.09.1875 — † 14.10.1942), інженер-лісотехнік, в часи діяльності ЗУНР був службовцем Ради Державних Секретарів (уряду ЗУНР), шефом відділу лісництва Державного секретаріату земельних справ ЗУНР, одружений з Ольгою з Лопатинських;
- Осип (* 21.08.1877 — † 29.02.1948), адвокат, судовий радник, державний секретар судівництва ЗУНР, одружений з Оленою з Добровольських (* 30.07.1884 — † 30.07.1968);
- Тит-Євген (* 15.01.1880 — † 23.06.1968) — видатний український лікар та громадський діяч, одружений із Зеновією Левинською (* 16.05.1890 — † 12.07.1970).
Закінчив гімназію у Станіславові, медицину у Відні, де отримав ступінь доктора всіх лікарських наук. Під час навчання очолював студентське товариство «Січ».
Лікарська та громадська діяльність
Закінчивши університет працював лікарем-дерматологом в австрійському війську. Після розвалу Австрії та утворення ЗУНР працював у Державному секретаріаті військових справ, брав участь у розбудові української військової і цивільної санітарних служб. В лютому 1919 року увійшов до складу новоутвореної Державної ради здоров'я ЗУНР. Рекомендував та керував процесом перекладу медичних інструкцій з німецької мови. Входив до складу Польового воєнного суду Надзвичайної Комісії УГА. В квітні 1919 року А. Бурачинський закликав військових лікарів до надання безкоштовної медичної допомоги зубожілому цивільному населенню Галичини з огляду на загрозливе поширення інфекційних захворювань. Наприкінці травня 1919 року призначений санітарним референтом Галицької армії, а після другого відступу — головним лікарем Начальної команди Галицької армії.
В часі, коли восени 1919 року УГА косив тиф:
- повідомляв Диктатора ЗУНР про те, що від 23 до 30 жовтня 1919 р. зі строю вибуло 2000 стрільців і старшин (кожен 10-й), яких ніде не можна було розмістити
- було влаштовано суд над генералом Мироном Тарнавським, котрий в безвиході пішов на угодовство з білими силами, підписавши «Зятьківський договір (статті)». 13-14 листопада 1919 р. у Вінниці полковник-медик Андрій Бурачинський виступив на суді як захисник генерала Тарнавського, заявивши про брак медикаментів і часу для подолання епідемії тифу в УГА: «наша армія потребує тільки для асенізації найменше від 3-х до 4-х місяців відпочинку».
З УГА перейшов Збруч, пережив всю її трагедію під час Другого зимового походу, потрапив у більшовицький полон. Повернувшись в Галичину, був заарештований поляками. Після звільнення з в'язниці дістався до Відня. 1924 року переселився до м. П'ятра-Нямц у Румунії, де здійснював приватну лікарську практику. 1930 року в «Червоній Калині» опублікував свою статтю, в якій протистояв поглядам Степана Шухевича, завваживши, що рефлексії про «самопожирання» ЗУНР є занадто гіперболізованими. Член Українського лікарського товариства з 1933 року. Написав військові спогади про перебування в УГА.
Родинне життя
Був одружений з Людмилою Конрец. Мали дочку Лоті (удочерили), яка має двоє дітей й живе в Бухаресті (Румунія).
Помер Андрій Бурачинський 10 березня 1941 року в П'ятра-Нямц (Румунія), де і похований. Його дружина Людмила померла 13 жовтня 1942 року.
Нагороди Австро-Угорщини
- Офіцерський хрест ордена Франца Йосифа(1917)
- Лицарський хрест ордена Франца Йосифа (1915)
- Золотий хрест заслуг з короною
- Бронзова ювілейна пам'ятна медаль 1898
- Військовий ювілейний хрест
- (Пам'ятний хрест 1912/13)
Примітки
- Арсенич П., Вардзарук Л. Українські лікарі Прикарпаття. — Івано-Франківськ: Облвидав Галичина , 1991 рік — 44 с.
- Литвин М., Науменко К. Історія ЗУНР… с. 260
- Hof- und Staatshandbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie. — Wien 1918. — S. 175.(нім.)
- Ranglisten des Kaiserlichen und Königlichen Heeres 1918 (Wien, 1918). — S. 1680.
- Hof- und Staatshandbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie. — Wien 1916. — S. 188.(нім.)
Джерела
- Арсенич П., Вардзарук Л. – Українські лікарі Прикарпаття. — Івано-Франківськ: Облвидав Галичина , 1991 рік - 44 с.
- Арсенич П. І. Бурачинський Андрій Йосипович [ 1 грудня 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ, Коорд. бюро Енцикл. Сучас. України НАН України. — К. : Поліграфкнига, 2004. — Т. 3 : Біо — Бя. — 695 с. — .
- Арсенич П., Білянський П. , Геник С. — Українські лікарі Прикарпаття. — Коломия: Вік , 1995 рік — 96 с .
- Арсенич П. Священичий рід Бурачинських - Івано-Франківськ: Нова Зоря, 2004. - 192 с.
- Литвин М., Науменко К. Історія ЗУНР.— Львів: Інститут українознавства НАНУ; видавнича фірма «Олір», 1995.— 368 с., іл. .
- Енциклопедія ЗУНР т.1 — Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2018. — 688с.
- Белінська Л. С. Експлікація родинної традиції у громадянському дискусі Галичини. Монографія. — Львів: Простір М , 2012. — 375 с.
- Радиш Я. З гуцульського коріння — Київ: ДКС — Центр , 2015. — 322 с.
- Павло Пундій . — Українські лікарі . Біобібліографічний довідник . Книга 1. Естафета поколінь національного відродження: Львів — 1994 — Чикаго — 328 с .
Посилання
- Івано-Франківська ОДТРК
- Никифор Гірняк. Останній акт трагедії УГА [ 6 березня 2016 у Wayback Machine.]
- ЕСУ [ 1 грудня 2017 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про вояка чи воячку Української галицької армії. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Andri j Jo sipovich Burachi nskij 10 veresnya 1863 Krivorivnya Verhovinskogo rajonu 10 bereznya 1941 P yatra Nyamc Rumuniya doktor medicini vijskovij likar dermatolog polkovnik shef sanitarnoyi sluzhbi UGA chlen Ukrayinskogo likarskogo tovaristva gromadskij diyach Andrij Burachinskij PolkovnikZagalna informaciyaNarodzhennya10 veresnya 1863 1863 09 10 s Krivorivnya nini Verhovinska selishna gromada Ivano Frankivska oblastSmert10 bereznya 1941 1941 03 10 77 rokiv m P yatra Nyamc RumuniyaVijskova sluzhbaPrinalezhnist ZUNRVid ZSZbrojni sili Avstro Ugorshini UGAVijni bitviUkrayinsko polska vijnaKomanduvannyashef sanitarnoyi sluzhbi UGANagorodi ta vidznakiKavaler oficerskogo hresta ordena Franca JosifaKavaler licarskogo hresta ordena Franca JosifaHrest Za civilni zaslugi Avstro Ugorshina Yuvilejna pam yatna medal 1898Yuvilejnij hrestPam yatnij hrest 1912 13U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Burachinskij ZhittyepisPohodzhennya j osvita Andrij Burachinskij narodivsya 10 veresnya 1863 roku v seli Krivorivni Kosivskogo povitu nini Verhovinskij rajon na Stanislavivshini teper Ivano Frankivska oblast u rodini paroha Josipa Burachinskogo i jogo druzhini Zenoviyi Josip Burachinskij 14 04 1838 12 12 1903 navchavsya v Chernivcyah Lvovi u Videnskomu universiteti studiyuvav teologiyu ukrayinsku literaturu klasichnu filologiyu Z 1862 roku vikladav klasichnu filologiyu u Cherniveckij gimnaziyi 1860 roku odruzhivsya iz Zenoviyeyu Navrockoyu 1843 24 11 1909 donkoyu paroha s Kotuzova Andriya Navrockogo i Mariyi z Glibovickih 1862 roku rukopolozhenij i otrimav priznachennya na parafiyu v s Krivorivnya Z 1895 roku i do smerti buv parohom u s Knyazhdvir bilya Kolomiyi U sim yi Josipa ta Zenoviyi Burachinskih krim Andriya bulo she tri sini ta dvi donki Ceciliya Celina 1860 30 04 1924 kulturno gromadska diyachka zbirachka folklorno etnografichnih materialiv chlen ukrayinskih tovaristv druzhina vidomogo likarya Ivana Kurovcya 01 01 1863 18 05 1931 Mariya 1865 18 10 1935 kulturno gromadska diyachka zbirach guculskogo folkloru ukladach slovnika guculskih sliv odna z pershih chlenkin Tovaristva ruskih zhenshin druzhina o Oleksiya Volyanskogo 07 10 1862 02 03 1947 Erast 15 09 1875 14 10 1942 inzhener lisotehnik v chasi diyalnosti ZUNR buv sluzhbovcem Radi Derzhavnih Sekretariv uryadu ZUNR shefom viddilu lisnictva Derzhavnogo sekretariatu zemelnih sprav ZUNR odruzhenij z Olgoyu z Lopatinskih Osip 21 08 1877 29 02 1948 advokat sudovij radnik derzhavnij sekretar sudivnictva ZUNR odruzhenij z Olenoyu z Dobrovolskih 30 07 1884 30 07 1968 Tit Yevgen 15 01 1880 23 06 1968 vidatnij ukrayinskij likar ta gromadskij diyach odruzhenij iz Zenoviyeyu Levinskoyu 16 05 1890 12 07 1970 Zakinchiv gimnaziyu u Stanislavovi medicinu u Vidni de otrimav stupin doktora vsih likarskih nauk Pid chas navchannya ocholyuvav studentske tovaristvo Sich Likarska ta gromadska diyalnist Zakinchivshi universitet pracyuvav likarem dermatologom v avstrijskomu vijsku Pislya rozvalu Avstriyi ta utvorennya ZUNR pracyuvav u Derzhavnomu sekretariati vijskovih sprav brav uchast u rozbudovi ukrayinskoyi vijskovoyi i civilnoyi sanitarnih sluzhb V lyutomu 1919 roku uvijshov do skladu novoutvorenoyi Derzhavnoyi radi zdorov ya ZUNR Rekomenduvav ta keruvav procesom perekladu medichnih instrukcij z nimeckoyi movi Vhodiv do skladu Polovogo voyennogo sudu Nadzvichajnoyi Komisiyi UGA V kvitni 1919 roku A Burachinskij zaklikav vijskovih likariv do nadannya bezkoshtovnoyi medichnoyi dopomogi zubozhilomu civilnomu naselennyu Galichini z oglyadu na zagrozlive poshirennya infekcijnih zahvoryuvan Naprikinci travnya 1919 roku priznachenij sanitarnim referentom Galickoyi armiyi a pislya drugogo vidstupu golovnim likarem Nachalnoyi komandi Galickoyi armiyi V chasi koli voseni 1919 roku UGA kosiv tif povidomlyav Diktatora ZUNR pro te sho vid 23 do 30 zhovtnya 1919 r zi stroyu vibulo 2000 strilciv i starshin kozhen 10 j yakih nide ne mozhna bulo rozmistiti bulo vlashtovano sud nad generalom Mironom Tarnavskim kotrij v bezvihodi pishov na ugodovstvo z bilimi silami pidpisavshi Zyatkivskij dogovir statti 13 14 listopada 1919 r u Vinnici polkovnik medik Andrij Burachinskij vistupiv na sudi yak zahisnik generala Tarnavskogo zayavivshi pro brak medikamentiv i chasu dlya podolannya epidemiyi tifu v UGA nasha armiya potrebuye tilki dlya asenizaciyi najmenshe vid 3 h do 4 h misyaciv vidpochinku Z UGA perejshov Zbruch perezhiv vsyu yiyi tragediyu pid chas Drugogo zimovogo pohodu potrapiv u bilshovickij polon Povernuvshis v Galichinu buv zaareshtovanij polyakami Pislya zvilnennya z v yaznici distavsya do Vidnya 1924 roku pereselivsya do m P yatra Nyamc u Rumuniyi de zdijsnyuvav privatnu likarsku praktiku 1930 roku v Chervonij Kalini opublikuvav svoyu stattyu v yakij protistoyav poglyadam Stepana Shuhevicha zavvazhivshi sho refleksiyi pro samopozhirannya ZUNR ye zanadto giperbolizovanimi Chlen Ukrayinskogo likarskogo tovaristva z 1933 roku Napisav vijskovi spogadi pro perebuvannya v UGA Rodinne zhittya Buv odruzhenij z Lyudmiloyu Konrec Mali dochku Loti udocherili yaka maye dvoye ditej j zhive v Buharesti Rumuniya Pomer Andrij Burachinskij 10 bereznya 1941 roku v P yatra Nyamc Rumuniya de i pohovanij Jogo druzhina Lyudmila pomerla 13 zhovtnya 1942 roku Nagorodi Avstro UgorshiniOficerskij hrest ordena Franca Josifa 1917 Licarskij hrest ordena Franca Josifa 1915 Zolotij hrest zaslug z koronoyu Bronzova yuvilejna pam yatna medal 1898 Vijskovij yuvilejnij hrest Pam yatnij hrest 1912 13PrimitkiArsenich P Vardzaruk L Ukrayinski likari Prikarpattya Ivano Frankivsk Oblvidav Galichina 1991 rik 44 s Litvin M Naumenko K Istoriya ZUNR s 260 Hof und Staatshandbuch der Osterreichisch Ungarischen Monarchie Wien 1918 S 175 nim Ranglisten des Kaiserlichen und Koniglichen Heeres 1918 Wien 1918 S 1680 Hof und Staatshandbuch der Osterreichisch Ungarischen Monarchie Wien 1916 S 188 nim DzherelaArsenich P Vardzaruk L Ukrayinski likari Prikarpattya Ivano Frankivsk Oblvidav Galichina 1991 rik 44 s Arsenich P I Burachinskij Andrij Josipovich 1 grudnya 2017 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh Koord byuro Encikl Suchas Ukrayini NAN Ukrayini K Poligrafkniga 2004 T 3 Bio Bya 695 s ISBN 966 02 2682 9 Arsenich P Bilyanskij P Genik S Ukrayinski likari Prikarpattya Kolomiya Vik 1995 rik 96 s Arsenich P Svyashenichij rid Burachinskih Ivano Frankivsk Nova Zorya 2004 192 s Litvin M Naumenko K Istoriya ZUNR Lviv Institut ukrayinoznavstva NANU vidavnicha firma Olir 1995 368 s il ISBN 5 7707 7867 9 Enciklopediya ZUNR t 1 Ivano Frankivsk Manuskript Lviv 2018 688s Belinska L S Eksplikaciya rodinnoyi tradiciyi u gromadyanskomu diskusi Galichini Monografiya Lviv Prostir M 2012 375 s Radish Ya Z guculskogo korinnya Kiyiv DKS Centr 2015 322 s Pavlo Pundij Ukrayinski likari Biobibliografichnij dovidnik Kniga 1 Estafeta pokolin nacionalnogo vidrodzhennya Lviv 1994 Chikago 328 s PosilannyaIvano Frankivska ODTRK Nikifor Girnyak Ostannij akt tragediyi UGA 6 bereznya 2016 u Wayback Machine ESU 1 grudnya 2017 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro voyaka chi voyachku Ukrayinskoyi galickoyi armiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi