Афі́нський морськи́й сою́з — одне з найбільших міждержавних утворень Стародавньої Греції під гегемонією Афін.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDAxaGNGOWhkR2hsYm1saGJsOWxiWEJwY21WZk5ETXhYMEpETFhKMUxuTjJaeTh6TURCd2VDMU5ZWEJmWVhSb1pXNXBZVzVmWlcxd2FYSmxYelF6TVY5Q1F5MXlkUzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Передумови
В 9 — 8 ст. до н. е. в процесі розкладу родового ладу відбулось об'єднання окремих общин Аттики навколо Афін. У 8 — 7 ст. до н. е. владу в Афінах захопила родова аристократія (євпатриди), яка замінила басилевса і народні збори обраними зі свого середовища архонтами і посилила роль аристократичної ради — ареопагу.
В цей період в Афінах виникає так зване боргове рабство. Внаслідок реформ Солона, тиранії Пісістрата і реформ Клісфена (6 ст. до н. е.) влада євпатридів була ліквідована, експропрійовані ними землі повернені збіднілим селянам, а боргове рабство скасоване. Афіни стали державою рабовласницької демократії, яку очолювала обрана народними зборами громадян рада 500, геліея (суд присяжних) і колегія з 10 стратегів. Права й обов'язки громадян визначалися за майновим цензом. Експлуатація привозних рабів, чисельність яких в Аттиці збільшувалась, стала основною формою виробничих відносин.
Перший Афінський морський союз
Подальший розвиток Афін тісно пов'язаний зі зростанням їхньої морської могутності, з перемогою у греко-перських війнах, організацією Першого Афінського морського союзу, відомого також як Делоський союз і створенням Афінської морської держави. Цей союз існував у 478/477 — 404 до н. е. та був названий за островом Делосом, на якому відбувались збори союзних держав.
Найвищий розквіт Афінської держави і піднесення її могутності припадає на час правління Перікла (444—429 до н. е.). Афінська конституція цього періоду не зазнала помітних змін, але з ліквідацією майнового цензу і введенням оплати державних посад всі корінні громадяни Аттики чоловічої статі мали право брати участь в управлінні державою. Афіни перетворилися на центр не лише економічного і політичного, але й культурного життя Давньої Греції. За часів Перікла жили такі видатні вчені, письменники і художники, як Геродот, Анаксагор, Софокл, Фідій та ін. Було відбудовано Акрополь, споруджено Парфенон, Пропілеї, Одеон.
Афінська демократія на той час була прогресивним суспільним явищем, але відзначалась паразитичним характером. Її матеріальну основу становили експлуатація рабів та союзних міст-держав (їх було близько 200), що входили до складу Афінської морської держави. Агресивна зовнішня політика союзу, спрямована на встановлення гегемонії в Греції, панування в інших районах Середземномор'я, наштовхнулась на сильного суперника — Спарту і зрештою привела до Пелопоннеської війни (431—404 до н. е.), що закінчилась поразкою Афін і розпадом Делоського союзу.
Другий Афінський морський союз
В 4 ст. до н. е. Афінський союз переживав глибоку кризу. Його спроби відновити свою могутність шляхом утворення Другого Афінського морського союзу (378—355 до н. е.) успіху не мали. 338 до н. е. Афінська держава, разом з іншими державами Греції, була завойована Македонією.
Другий союз (Сіммахія) був створений з метою боротьби за панування в Егейському морі і чорноморських протоках, опанування північними ринками збуту і джерелами сировини, особливо районів Фракії і Причорномор'я, в чому були дуже зацікавлені Афіни, Візантій, острівні поліси Егейського моря (Хіос, Родос, Мітилена та ін.).
Завданням союзу було також протидія Спарті як у її прагненні ліквідувати демократичні порядки в грецьких полісах, так і у встановленні її гегемонії в Греції. Він був створений всупереч умовам Анталкідова миру 387 до н. е. У 374 р. число членів союзу досягло 70. Спарта договорами 374 і 371 рр. була змушена визнати існування Другого Афінського морського союзу після низки запеклих військових зіткнень з ним.
Союз був заснований на демократичніших засадах у порівнянні з Делосським союзом. На чолі його було поставлено два рівноправних органи: синедріон (рада) союзників і Афінські народні збори, причому фінансами союзу відав синедріон, який встановлював розміри добровільних асигнувань для кожного члена.
Однак великодержавницькі прагнення Афін, що проявлялися з 360-х, а також посягання на права союзників призвели до повстання проти Афін їх більшої частини і до так званих союзницьких воєн 357—355 до н. е., результатом яких був розпад Союзу. Офіційно він був розпущений македонськиv царем Філіппом II після битви при Херонії (в 338 до н. е.).
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 червня 2010. Процитовано 5 лютого 2009.
- . Архів оригіналу за 24 лютого 2015. Процитовано 5 лютого 2009.
Література
- О. А. Ворділовська. Афінські союзи // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Маркс К. Конспект книги Льюиса Г. Моргана «Древнее общество». В кн.: Архив Маркса н Энгельса, т. 9. М.—Л., 1941;
- Енгельс Ф. Походження родини, приватної власності та держави, [Розд. V]. К., 1955;
- Ленін В. І. Про державу. Твори. Вид. 4, т. 29;
- Сергеев В. Історія Стародавньої Греції. К., 1950.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Afi nskij morski j soyu z odne z najbilshih mizhderzhavnih utvoren Starodavnoyi Greciyi pid gegemoniyeyu Afin Pershij afinskij morskij soyuz u 431 roci do n e PeredumoviV 9 8 st do n e v procesi rozkladu rodovogo ladu vidbulos ob yednannya okremih obshin Attiki navkolo Afin U 8 7 st do n e vladu v Afinah zahopila rodova aristokratiya yevpatridi yaka zaminila basilevsa i narodni zbori obranimi zi svogo seredovisha arhontami i posilila rol aristokratichnoyi radi areopagu V cej period v Afinah vinikaye tak zvane borgove rabstvo Vnaslidok reform Solona tiraniyi Pisistrata i reform Klisfena 6 st do n e vlada yevpatridiv bula likvidovana eksproprijovani nimi zemli poverneni zbidnilim selyanam a borgove rabstvo skasovane Afini stali derzhavoyu rabovlasnickoyi demokratiyi yaku ocholyuvala obrana narodnimi zborami gromadyan rada 500 gelieya sud prisyazhnih i kolegiya z 10 strategiv Prava j obov yazki gromadyan viznachalisya za majnovim cenzom Ekspluataciya privoznih rabiv chiselnist yakih v Attici zbilshuvalas stala osnovnoyu formoyu virobnichih vidnosin Pershij Afinskij morskij soyuzPodalshij rozvitok Afin tisno pov yazanij zi zrostannyam yihnoyi morskoyi mogutnosti z peremogoyu u greko perskih vijnah organizaciyeyu Pershogo Afinskogo morskogo soyuzu vidomogo takozh yak Deloskij soyuz i stvorennyam Afinskoyi morskoyi derzhavi Cej soyuz isnuvav u 478 477 404 do n e ta buv nazvanij za ostrovom Delosom na yakomu vidbuvalis zbori soyuznih derzhav Najvishij rozkvit Afinskoyi derzhavi i pidnesennya yiyi mogutnosti pripadaye na chas pravlinnya Perikla 444 429 do n e Afinska konstituciya cogo periodu ne zaznala pomitnih zmin ale z likvidaciyeyu majnovogo cenzu i vvedennyam oplati derzhavnih posad vsi korinni gromadyani Attiki cholovichoyi stati mali pravo brati uchast v upravlinni derzhavoyu Afini peretvorilisya na centr ne lishe ekonomichnogo i politichnogo ale j kulturnogo zhittya Davnoyi Greciyi Za chasiv Perikla zhili taki vidatni vcheni pismenniki i hudozhniki yak Gerodot Anaksagor Sofokl Fidij ta in Bulo vidbudovano Akropol sporudzheno Parfenon Propileyi Odeon Afinska demokratiya na toj chas bula progresivnim suspilnim yavishem ale vidznachalas parazitichnim harakterom Yiyi materialnu osnovu stanovili ekspluataciya rabiv ta soyuznih mist derzhav yih bulo blizko 200 sho vhodili do skladu Afinskoyi morskoyi derzhavi Agresivna zovnishnya politika soyuzu spryamovana na vstanovlennya gegemoniyi v Greciyi panuvannya v inshih rajonah Seredzemnomor ya nashtovhnulas na silnogo supernika Spartu i zreshtoyu privela do Peloponneskoyi vijni 431 404 do n e sho zakinchilas porazkoyu Afin i rozpadom Deloskogo soyuzu Drugij Afinskij morskij soyuzV 4 st do n e Afinskij soyuz perezhivav gliboku krizu Jogo sprobi vidnoviti svoyu mogutnist shlyahom utvorennya Drugogo Afinskogo morskogo soyuzu 378 355 do n e uspihu ne mali 338 do n e Afinska derzhava razom z inshimi derzhavami Greciyi bula zavojovana Makedoniyeyu Drugij soyuz Simmahiya buv stvorenij z metoyu borotbi za panuvannya v Egejskomu mori i chornomorskih protokah opanuvannya pivnichnimi rinkami zbutu i dzherelami sirovini osoblivo rajoniv Frakiyi i Prichornomor ya v chomu buli duzhe zacikavleni Afini Vizantij ostrivni polisi Egejskogo morya Hios Rodos Mitilena ta in Zavdannyam soyuzu bulo takozh protidiya Sparti yak u yiyi pragnenni likviduvati demokratichni poryadki v greckih polisah tak i u vstanovlenni yiyi gegemoniyi v Greciyi Vin buv stvorenij vsuperech umovam Antalkidova miru 387 do n e U 374 r chislo chleniv soyuzu dosyaglo 70 Sparta dogovorami 374 i 371 rr bula zmushena viznati isnuvannya Drugogo Afinskogo morskogo soyuzu pislya nizki zapeklih vijskovih zitknen z nim Soyuz buv zasnovanij na demokratichnishih zasadah u porivnyanni z Delosskim soyuzom Na choli jogo bulo postavleno dva rivnopravnih organi sinedrion rada soyuznikiv i Afinski narodni zbori prichomu finansami soyuzu vidav sinedrion yakij vstanovlyuvav rozmiri dobrovilnih asignuvan dlya kozhnogo chlena Odnak velikoderzhavnicki pragnennya Afin sho proyavlyalisya z 360 h a takozh posyagannya na prava soyuznikiv prizveli do povstannya proti Afin yih bilshoyi chastini i do tak zvanih soyuznickih voyen 357 355 do n e rezultatom yakih buv rozpad Soyuzu Oficijno vin buv rozpushenij makedonskiv carem Filippom II pislya bitvi pri Heroniyi v 338 do n e Primitki Arhiv originalu za 10 chervnya 2010 Procitovano 5 lyutogo 2009 Arhiv originalu za 24 lyutogo 2015 Procitovano 5 lyutogo 2009 LiteraturaO A Vordilovska Afinski soyuzi Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 X Ukrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 Marks K Konspekt knigi Lyuisa G Morgana Drevnee obshestvo V kn Arhiv Marksa n Engelsa t 9 M L 1941 Engels F Pohodzhennya rodini privatnoyi vlasnosti ta derzhavi Rozd V K 1955 Lenin V I Pro derzhavu Tvori Vid 4 t 29 Sergeev V Istoriya Starodavnoyi Greciyi K 1950