Scipionyx — рід динозаврів теропод з ранньої крейди в Італії, приблизно 113 мільйонів років тому. Відома лише одна скам'янілість Сципіонікса, відкрита в 1981 році палеонтологом-любителем і привернута до уваги науки в 1993 році. У 1998 році було названо типовий вид Scipionyx samniticus, родова назва означає «кіготь Сципіона». Знахідка викликала великий розголос завдяки унікальному збереженню великих ділянок скам'янілих м'яких тканин і внутрішніх органів, таких як м'язи та кишківник. Скам'янілість належить до молодої особини, яка, швидше за все, була дитинчам.
Scipionyx | |
---|---|
![]() | |
Голотип, Museo Civico di Storia Naturale di Milano | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Архозаври (Archosauria) |
Клада: | Динозаври (Dinosauria) |
Ряд: | Ящеротазові (Saurischia) |
Підряд: | Тероподи (Theropoda) |
Рід: | †Scipionyx dal Sasso & Signore, 1998 |
Вид: | †S. samniticus |
Біноміальна назва | |
†Scipionyx samniticus Dal Sasso & Signore, 1998 |
Опис
Голотипом сципіонікса є дуже мала особина, збережена довжина всього 237 міліметрів. У 2011 році dal Sasso & Maganuco оцінили його загальну довжину, включаючи відсутню хвостову частину, в 461 міліметр. Зразок був ненабагато меншим за відомі ембріони або дитинча лоурінхазавра та алозавра, тероподів значної величини. Однак, враховуючи його спорідненість із Compsognathidae, цілком імовірно, що розмір дорослої особини Scipionyx не перевищував розмір найбільшого відомого compsognathida, Sinocalliopteryx довжиною 23,7 сантиметра. Оскільки дитинча поміщалося в яйце довжиною приблизно одинадцять сантиметрів і шириною шість сантиметрів, це мало б означати досить великий розмір яйця порівняно з довжиною тіла дорослого.
Оскільки голотип є дитинчам, якому, можливо, було лише кілька днів, важко визначити статуру дорослої тварини, але деякі загальні висновки можна зробити. Сципіонікс був невеликим двоногим хижаком. Його горизонтальний круп врівноважувався довгим хвостом. Шия була відносно довгою і тонкою. Задні і особливо передні кінцівки були досить видовженими. Dal Sasso & Maganuco вважали ймовірним наявність хутро з примітивного протопір'я, оскільки воно також відоме від деяких прямих родичів.
Таксономія
Описувачі віднесли сципіонікса до Celurosauria, групи теропод. Оскільки єдині знайдені останки належать до молоді, виявилося, що важко віднести цього динозавра до більш конкретної групи. Одна з проблем полягає в тому, що в будові молодої тварини з більшою ймовірністю будуть виражені початкові ознаки груп предків, що свідчить про занадто базальне положення в еволюційному дереві. Частиною монографії 2011 року був кладистичний аналіз, який показав, що Scipionyx був основним представником Compsognathidae і сестринським видом Orkoraptor. Dal Sasso & Maganuco підкреслили, що через обмежені залишки оркораптора положення є умовним:
Середовище проживання
Місце, де було знайдено Сципіонікс, в Альбі було частиною Апулійської плити, на той час в основному покритої мілким Паратетісом. Проте була присутня деяка суша, але невідомо, наскільки великими чи з’єднаними були кілька теренів. Морські відкладення Pietraroja Plattenkalk, ймовірно, були відкладені поблизу частини Апеннінської платформи, яка, ймовірно, утворила невеликий острів між сучасною центральною частиною Італії та Тунісом. З цього було зроблено висновок, що середовище існування сципіонікса в цілому складалося з невеликих островів і представляло одну з найбільших тварин своєї екосистеми.
Однак є також вказівки на те, що террейни регулярно з'єднувалися між собою, утворюючи набагато більші острови, наземні мости, які дозволяли розселяти значно більших тварин, таких як зауроподи та великі тероподи. Якщо так, то вони не були присутні протягом тривалого часу, коли поверхня суші знову фрагментувалася, оскільки немає ознак острівної карликовості, зменшення розміру як адаптації до зменшення ресурсів. Так само сам сципіонікс не є карликом серед своїх родичів. Завдяки своєму невеликому абсолютному розміру Сципіонікс зміг би зберегти себе, коли суша зменшилася. Тим не менш, Dal Sasso & Maganuco не вважали Сципіонікса постійним мешканцем невеликих островів протягом десятків мільйонів років, а, швидше за все, недавнім іммігрантом, який прибув під час хвилі розселення, ймовірно, з Північної Африки. Вони визнали, що це суперечить їхньому власному філогенетичного аналізу, показуючи, що сципіонікс є базальним компсогнатідом, але вони вказали, що знайдена філогенія була невизначеною через ювенільний статус скам’янілості.
Скам'янілість надає пряму інформацію про раціон сципіонікса, оскільки збереглися залишки повної серії послідовних прийомів їжі, можливо, всього, що тварина їла протягом свого короткого життя. Це підтверджує те, що вже можна було зробити з його філогенетичної спорідненості та загальної будови: що сципіонікс був хижаком.
Галерея
- Художнє представлення
- Розмір
Примітки
- TIME Annual 1998: The Year in Review. New York: TIME Books. 1999. с. 122. ISBN . ISSN 1097-5721.
- Cristiano dal Sasso & Simone Maganuco, 2011, Scipionyx samniticus (Theropoda: Compsognathidae) from the Lower Cretaceous of Italy — Osteology, ontogenetic assessment, phylogeny, soft tissue anatomy, taphonomy and palaeobiology, Memorie della Società Italiana de Scienze Naturali e del Museo Civico di Storia Naturale di Milano XXXVII(I): 1–281
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Scipionyx rid dinozavriv teropod z rannoyi krejdi v Italiyi priblizno 113 miljoniv rokiv tomu Vidoma lishe odna skam yanilist Scipioniksa vidkrita v 1981 roci paleontologom lyubitelem i privernuta do uvagi nauki v 1993 roci U 1998 roci bulo nazvano tipovij vid Scipionyx samniticus rodova nazva oznachaye kigot Scipiona Znahidka viklikala velikij rozgolos zavdyaki unikalnomu zberezhennyu velikih dilyanok skam yanilih m yakih tkanin i vnutrishnih organiv takih yak m yazi ta kishkivnik Skam yanilist nalezhit do molodoyi osobini yaka shvidshe za vse bula ditincham Scipionyx Period isnuvannya albskij yarus 113 mln r t PreꞒ Ꞓ O S D C P T J K Ꝑ N Golotip Museo Civico di Storia Naturale di Milano Biologichna klasifikaciya Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klada Arhozavri Archosauria Klada Dinozavri Dinosauria Ryad Yasherotazovi Saurischia Pidryad Teropodi Theropoda Rid Scipionyx dal Sasso amp Signore 1998 Vid S samniticus Binomialna nazva Scipionyx samniticus Dal Sasso amp Signore 1998OpisGolotipom scipioniksa ye duzhe mala osobina zberezhena dovzhina vsogo 237 milimetriv U 2011 roci dal Sasso amp Maganuco ocinili jogo zagalnu dovzhinu vklyuchayuchi vidsutnyu hvostovu chastinu v 461 milimetr Zrazok buv nenabagato menshim za vidomi embrioni abo ditincha lourinhazavra ta alozavra teropodiv znachnoyi velichini Odnak vrahovuyuchi jogo sporidnenist iz Compsognathidae cilkom imovirno sho rozmir dorosloyi osobini Scipionyx ne perevishuvav rozmir najbilshogo vidomogo compsognathida Sinocalliopteryx dovzhinoyu 23 7 santimetra Oskilki ditincha pomishalosya v yajce dovzhinoyu priblizno odinadcyat santimetriv i shirinoyu shist santimetriv ce malo b oznachati dosit velikij rozmir yajcya porivnyano z dovzhinoyu tila doroslogo Oskilki golotip ye ditincham yakomu mozhlivo bulo lishe kilka dniv vazhko viznachiti staturu dorosloyi tvarini ale deyaki zagalni visnovki mozhna zrobiti Scipioniks buv nevelikim dvonogim hizhakom Jogo gorizontalnij krup vrivnovazhuvavsya dovgim hvostom Shiya bula vidnosno dovgoyu i tonkoyu Zadni i osoblivo peredni kincivki buli dosit vidovzhenimi Dal Sasso amp Maganuco vvazhali jmovirnim nayavnist hutro z primitivnogo protopir ya oskilki vono takozh vidome vid deyakih pryamih rodichiv TaksonomiyaOpisuvachi vidnesli scipioniksa do Celurosauria grupi teropod Oskilki yedini znajdeni ostanki nalezhat do molodi viyavilosya sho vazhko vidnesti cogo dinozavra do bilsh konkretnoyi grupi Odna z problem polyagaye v tomu sho v budovi molodoyi tvarini z bilshoyu jmovirnistyu budut virazheni pochatkovi oznaki grup predkiv sho svidchit pro zanadto bazalne polozhennya v evolyucijnomu derevi Chastinoyu monografiyi 2011 roku buv kladistichnij analiz yakij pokazav sho Scipionyx buv osnovnim predstavnikom Compsognathidae i sestrinskim vidom Orkoraptor Dal Sasso amp Maganuco pidkreslili sho cherez obmezheni zalishki orkoraptora polozhennya ye umovnim Tyrannoraptora Tyrannosauroidea Compsognathidae Scipionyx Sinocalliopteryx Compsognathus Huaxiagnathus Sinosauropteryx Juravenator Maniraptoriformes Seredovishe prozhivannyaMisce de bulo znajdeno Scipioniks v Albi bulo chastinoyu Apulijskoyi pliti na toj chas v osnovnomu pokritoyi milkim Paratetisom Prote bula prisutnya deyaka susha ale nevidomo naskilki velikimi chi z yednanimi buli kilka tereniv Morski vidkladennya Pietraroja Plattenkalk jmovirno buli vidkladeni poblizu chastini Apenninskoyi platformi yaka jmovirno utvorila nevelikij ostriv mizh suchasnoyu centralnoyu chastinoyu Italiyi ta Tunisom Z cogo bulo zrobleno visnovok sho seredovishe isnuvannya scipioniksa v cilomu skladalosya z nevelikih ostroviv i predstavlyalo odnu z najbilshih tvarin svoyeyi ekosistemi Odnak ye takozh vkazivki na te sho terrejni regulyarno z yednuvalisya mizh soboyu utvoryuyuchi nabagato bilshi ostrovi nazemni mosti yaki dozvolyali rozselyati znachno bilshih tvarin takih yak zauropodi ta veliki teropodi Yaksho tak to voni ne buli prisutni protyagom trivalogo chasu koli poverhnya sushi znovu fragmentuvalasya oskilki nemaye oznak ostrivnoyi karlikovosti zmenshennya rozmiru yak adaptaciyi do zmenshennya resursiv Tak samo sam scipioniks ne ye karlikom sered svoyih rodichiv Zavdyaki svoyemu nevelikomu absolyutnomu rozmiru Scipioniks zmig bi zberegti sebe koli susha zmenshilasya Tim ne mensh Dal Sasso amp Maganuco ne vvazhali Scipioniksa postijnim meshkancem nevelikih ostroviv protyagom desyatkiv miljoniv rokiv a shvidshe za vse nedavnim immigrantom yakij pribuv pid chas hvili rozselennya jmovirno z Pivnichnoyi Afriki Voni viznali sho ce superechit yihnomu vlasnomu filogenetichnogo analizu pokazuyuchi sho scipioniks ye bazalnim kompsognatidom ale voni vkazali sho znajdena filogeniya bula neviznachenoyu cherez yuvenilnij status skam yanilosti Skam yanilist nadaye pryamu informaciyu pro racion scipioniksa oskilki zbereglisya zalishki povnoyi seriyi poslidovnih prijomiv yizhi mozhlivo vsogo sho tvarina yila protyagom svogo korotkogo zhittya Ce pidtverdzhuye te sho vzhe mozhna bulo zrobiti z jogo filogenetichnoyi sporidnenosti ta zagalnoyi budovi sho scipioniks buv hizhakom GalereyaHudozhnye predstavlennya RozmirPrimitkiTIME Annual 1998 The Year in Review New York TIME Books 1999 s 122 ISBN 1 883013 61 5 ISSN 1097 5721 Cristiano dal Sasso amp Simone Maganuco 2011 Scipionyx samniticus Theropoda Compsognathidae from the Lower Cretaceous of Italy Osteology ontogenetic assessment phylogeny soft tissue anatomy taphonomy and palaeobiology Memorie della Societa Italiana de Scienze Naturali e del Museo Civico di Storia Naturale di Milano XXXVII I 1 281