Похід королевича Польського і царя Московського Владислава на Москву — військовий конфлікт між Річчю Посполитою, Військом Запорозьким та Московським царством, який тривав з 1617 по 1618 рік. Під час цього конфлікту коронне та литовське війська, а також запорозькі козаки воювали за здобуття королевичем Владиславом Вазою корони московського царя. Війна завершилась підписанням Деулінського перемир'я. Розглядається як завершальний етап польсько-московської війни (1609—1618).
Похід на Москву(1617-1618) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Польсько-московська війна (1609—1618) | |||||||
![]() Карта воєнних дій. Важливі битви позначені схрещеними мечами. | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() | ![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
Владислав IV Ваза Ян Кароль Ходкевич Петро Сагайдачний | Дмитро Пожарський |
Назва
В Українській історії ця подія також отримала назву Похід Сагайдачного на Москву, оскільки є версія, що 80 % наступаючих військ були козаками.
Передумови
В епоху Смутного часу налякані селянсько-козацькими бунтами бояри закликали Річ Посполиту. За договором від 4 лютого 1610 року, укладеним під Смоленськом між королем Сигізмундом III та московитським посольством, королевич Владислав IV, після прийняття православ'я, повинен був зайняти московський престол. Після скинення Василя Шуйського влітку 1610 року московський уряд визнав Владислава царем та навіть приступив до карбування монет від імені «Владислава Жігімонтовіча». Проте Владислав православ'я не приймав, до Москви не прибув і не був вінчаний на царство.
У жовтні 1612 року в Москві було скинуто боярський уряд королевича Владислава. 21 лютого 1613 року Земським Собором московським царем був обраний Михайло Романов.
При цьому Владислав не відмовився від своїх прав на московський престол. На московський похід Владислава надихнув глибокий рейд всередину Московії пана Лісовського 1615 року, який з нечисленним загоном лісовчиків легко пройшов кільцем навколо Москви від Брянська та Орла до Костроми та Мурома і повернувся назад до Речі Посполитої. Влітку 1616 року Вальний сейм підтримав рішення про проведення дворічної воєнної кампанії проти московського царства силами 10-тисячного найманого війська. Військовим керівником походу був призначений Ян-Кароль Ходкевич.
Початок походу
6 квітня 1617 року королевич Владислав вирушив із Варшави в похід до Москви з метою отримати корону московського царя. Наприкінці вересня під Смоленськом військо королевича об'єдналось з армією Яна Кароля Ходкевича. 11 жовтня об'єднана річпосполитська армія чисельністю близько 8 тисяч чоловік без бою здобули Дорогобуж. Незабаром, 18 жовтня, так само легко була здобута Вязьма. До кінця 1617 року вдалось завоювати ще Мещовськ, Козельськ, Серпейськ, Рославль. В грудні 1617 року бойові дії припинилися, більша частина коронного війська розмістилась в таборі поблизу м. Вязьми, очікуючи підходу підкріплень. Проте, ані вояків, ані грошей не надійшло. Тому навесні значна частина жовнірів залишила табір і чисельність армії скоротилась до п'яти тисяч чоловік.
Долучення військ Сагайдачного
Аби врятувати королевича і виправити ситуацію, уряд звернувся по допомогу до Війська Запорозького. У березні 1618 року дванадцять запорозьких сотників зустрілись із королевичем Владиславом і пообіцяли привести йому 20-тисячне військо. Підготовку до московського походу обговорювали на двох загальних радах в червні 1618 року. На цих переговорах козаки, зокрема, вимагали припинити утиски православного населення.
Після переговорів українське командування під керівництвом гетьмана Петра Сагайдачного розробило план майбутнього походу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDFWcmNtRnBibWxoYmw5SVpYUnRZVzVmVTJGb1lXbGtZV05vYm5rdWFuQm5Mekl3TUhCNExWVnJjbUZwYm1saGJsOUlaWFJ0WVc1ZlUyRm9ZV2xrWVdOb2Jua3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
У другій половині червня 6 полків 20-тисячного козацького війська під проводом Сагайдачного вирушили до Москви. З собою запорожці взяли 17 гармат невеликого калібру, решту артилерії, аби не уповільнювати рух, залишили у Києві. Після переправи через Дніпро, військо Сагайдачного вийшло на Муравський шлях, що вів від Криму побережжям Дніпра у напрямку Тули.
7 липня козаки підійшли під одне з найбільш укріплених міст на півдні Московії — Лівни. У результаті несподіваної атаки запорожці взяли місто. Після оволодіння містом запорожці розмістились у його посаді, а 10 липня продовжили шлях. 16 липня вони підійшли під Єлець — добре укріплену фортецю, розташовану за кілька десятків кілометрів на північний схід від Лівен.
Козаки хитрістю виманили з міста московитські полки, а протягом наступної ночі штурмували фортецю із залишками московського війська. Після трьох атак вони увірвались за мури та захопили фортецю. Єлецькі священики попросили запорожців не руйнувати місто, обіцяючи натомість видати царського посланника С.Хрущова разом із «казною» — 30 тисяч рублів царської казни, призначених для підкупу кримського хана. Козаки прийняли капітуляцію і відправили невеликий загін для проведення арештів та реквізиції.
Наприкінці липня — початку серпня Сагайдачний відправив полковника Михайла Дорошенка на чолі 10-тисячного загону у рейд по Рязанщині. Його військам вдалося захопити міста Лебедянь, Скопин, Данков, . На початку серпня цей загін спалив посад Переяславля-Рязанського. При поверненні до військ Сагайдачного були захоплені , та Шацьк.
Воз'єднавши власні сили й визначивши через посланців місце зустрічі українського та коронного військ у Тушині, український гетьман продовжив похід. Загін на чолі з полковником Милосним, у складі 1000 вершників, було направлено до добре укріпленої фортеці — Михайлова. Однак під Михайловим козаки зазнали першої невдачі. Запорожці мали вночі проти 22 серпня захопити місто, проте через погану погоду дісталися міста лише 22 серпня. За цей час до міста підійшло підкріплення, і план раптової атаки зірвався. Сагайдачний з головним військом прибув під фортецю 26 серпня і був змушений перейти до звичної облоги. Після двох спроб захопити місто штурмом 7 вересня Сагайдачний вимушений був полишити облогу, аби встигнути на з'єднання із королевичем Владиславом біля Москви.
Після невдалої облоги Михайлова Петро Сагайдачний направив близько 2000 козаків під проводом на близькі підступи Москви з півдня — у Мещерські краї. Одним із завдань цього маневру було відвернути увагу противника від запланованого форсування Оки на північ від Михайлова основним козацьким військом. Загони Федора Бориспільця захопили міста Касимов, Казар, Романов.
Напереріз козакам цар Михайло Романов направив 7-тисячне військо під проводом Дмитра Пожарського та князя . Це військо мусило завадити переправі запорожців через р. Оку та зупинити його просування до Москви. Проте під час походу захворів Дмитро Пожарський, і провід царським військом взяв на себе воєвода Г. Волконський. Він намагався перешкодити гетьманові переправитися через Оку поблизу Коломни. Гетьман вирішив іти основними силами під добре укріплену фортецю Зарайськ. Перші бойові сутички поблизу Зарайська відбулись 11 вересня, коли авангард запорожців розбив загін московських вояків і козаки навіть змогли увірватись до міського острогу. Проте цих сил не вистачило, аби закріпити успіх, і Зарайськ встояв.
12 вересня Петро Сагайдачний отримав листа від королевича Владислава, в якому той писав, що вирушає з-під Можайська під Москву, і наказував гетьману негайно виступати, аби прибути в район Симонового монастиря . Наступного дня було скликано козацьку раду, де ухвалили рішення розпочати 14 вересня виступ до Москви, не чекаючи повернення Федора Бориспольця. Також козаки вирішили відмовитись від штурму Кашири та зосередитись на підготовці переправи біля Зарайська. Протягом 15—16 вересня запорожці проводили облогу Зарайська, одночасно концентруючи війська поблизу впадіння р. Осетр у р. Оку та готуючись до переправи.
15 вересня цар Михайло Романов наказав Г. Волконському у жодному разі не дати війську Сагайдачного переправитись через Оку. 16 вересня перші 400 піших козаків сіли на човни для переправи. Тим часом для завади переправі до місця висадки вирушив Г. Волконський із військом. Проте вже до кінця дня близько тисячі запорожців висадились вище та нижче того місця, де стояло військо московського воєводи. Довідавшись про це, Волконський почав поспішно відступати до Коломни. Його військо вразило дезертирство, від нього втекли загони московитських козаків й астраханські татари. Зважаючи на це, Волконський вирішив разом із військом покинути Коломну, після чого спішно вирушив до села Гжель на відстані 65 км від Коломни. Протягом наступних декількох днів, не зустрічаючи опору від деморалізованого московського війська, Сагайдачний із мінімальними втратами переправився через Оку.
Невдовзі після цього козацькі війська стали табором біля Черкізова, звідки 24 вересня Сагайдачний відправив своїх посланців — полковників Михайла Дорошенка та Богдана Коншу з завданням точно визначити час та місце приходу під Москву. 28 вересня посли прибули до Звенигорода і під час переговорів із польсько-литовським командуванням домовились, що з'єднання військ відбудеться 3 жовтня у селищі Тушино. Аби убезпечити свої тили, Сагайдачний організував ряд атак на московитські війська, дислокованих біля Коломни, при цьому 3 жовтня полк Ф. Пирського атакував саме місто, і козаки навіть увірвались на територію посаду.
6 жовтня військо на чолі з П. Сагайдачним вирушило Каширським шляхом у бік Москви. У районі Донського монастиря їм заступило дорогу московське військо на чолі з Василем Бутурліним. Цар вислав проти Сагайдачного 6 000 вершників, всі наявні московські резерви. Під час бою запорожці знищили передні загони супротивника, і решта московитської кінноти почала рятуватися втечею.
Облога Москви
Наміри Сагайдачного щодо Москви були дуже рішучими і підтвердженням цього є його лист королевичу Владиславу, який було надіслано після 24 вересня. У листі гетьман пише: «Аби Пан Бог всемогутній у досягненні задуму цього до удостоєння призначеного вашій королевичевій милості царства щастив і благословив, а той народ впертий під ноги маєстату свого підбити сприяв».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5sTDFkcGJHeGxiVjlLWVc1emVtOXZibDlDYkdGbGRTNWZWR0ZpZFd4aFgxSjFjM05wWVdWZlpYaGZZWFYwYjJkeVlYQm9ieVV5UTE5eGRXOWtYMlJsYkdsdVpXRnVaSFZ0WDJOMWNtRjJhWFJmUm05bFpHOXlYMlpwYkdsMWMxOVVlbUZ5YVhOZlFtOXliMmx6WDJSbGMzVnRkR0V1WDAxRVExaEpTVWxKTGtVdWFuQm5Mek13TUhCNExWZHBiR3hsYlY5S1lXNXplbTl2Ymw5Q2JHRmxkUzVmVkdGaWRXeGhYMUoxYzNOcFlXVmZaWGhmWVhWMGIyZHlZWEJvYnlVeVExOXhkVzlrWDJSbGJHbHVaV0Z1WkhWdFgyTjFjbUYyYVhSZlJtOWxaRzl5WDJacGJHbDFjMTlVZW1GeWFYTmZRbTl5YjJselgyUmxjM1Z0ZEdFdVgwMUVRMWhKU1VsSkxrVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
8 жовтня поблизу Тушино запорожці об'єдналися з силами королевича Владислава. Як подарунок козаки вручили королевичу лівенських та єлецьких воєвод, царських послів та полонених татар. Напередодні прибуття Сагайдачного литовський гетьман Ян Кароль Ходкевич розробив план штурму Москви. Цей план полягав у одночасному штурмі столиці з декількох сторін, з головними ударама біля Арбатських та Тверських воріт. Основною атакуючою силою виступали польські війська та найманці. Військо запорожців було розділено на декілька частин, частина з них направлялись на штурм острогу за Москва-рікою, решта мусила виконувати роль резерву та відволікати царські війська від головних напрямків.
11 жовтня військо королевича Владислава та козаки Петра Сагайдачного розпочали наступ на Москву. Штурм тривав протягом декількох годин з третьої ночі і до світанку. Нападникам вдалося увірватись до міста зі сторони Арбатських воріт, проте, не отримавши належну підтримку, атака зупинилася. Не бачачи можливості продовження атаки, польські підрозділи із невеликими втратами відступили від міста.
Завершення війни. Деулінське перемир'я
Складне воєнне становище змусило московську владу піти на переговори, що вперше відбулися 31 жовтня поблизу Тверських воріт. Протягом листопада велись тривалі переговори між річпосполитськими та московитськими послами. Кожна із сторін очікувала скорішого виснаження свого супротивника. Тим часом окремі загони запорожців продовжували атакувати московські міста на північ та північний-захід від Москви, розорюючи Ярославський і Вологодський повіти, тим самим підриваючи економічні ресурси московитів.
Наприкінці жовтня П. Сагайдачний направляє 8-тисячне військо на південь від Москви, на прилеглі до лівого берегу р. Оки землі. Основною метою цього рейду було здобуття м. Калуги — стратегічно важливого міста із добре укріпленою фортецею. Першим помітним населеним пунктом на шляху цього рейду став Серпухов. 3 листопада козацькі полки під керівництвом полковників Ємця, Ф. Пирського, Милосного та Б. Конши розпочали штурм міста та протягом декількох годин козаки взяли міський посад. Далі ці полки рушили на з'єднання із полком П. Сагайдачного під м. Калугу. В ніч з 3 на 4 грудня 1618 року військо під командуванням П. Сагайдачного розпочало штурм міста. Запорожці, внаслідок блискавичної атаки, захопили міський посад, змусивши гарнізон міста під керівництвом воєводи М. Гагаріна замкнутись у міській цитаделі. Облога Калузького кремля тривала аж до підписання річпосполитсько-московського перемир'я.
Рейд Конашевича-Сагайдачного до Калуги став шоком для московської влади. Оцінюючи ці події, Ян III Собеський вказував, що саме через цей рейд московитів охопив жах і що запорожці «якнайшвидше схилили їхніх комісарів до переговорів». Відновлення переговорів відбулося 3 грудня в селі Деуліні неподалік Троїце-Сергіївої лаври. Переговори проводились протягом трьох раундів перемовин, сторони прийшли до спільного рішення і 11 грудня 1618 року було укладене так зване Деулінське перемир'я. Деулінське перемир'я стало найбільшим успіхом Речі Посполитої в протистоянні з московською державою. Річ Посполита отримала білоруські й українські землі, які до того були під владою Москви — Смоленську, Чернігівську та Новгород-Сіверську, всього 29 міст. Король офіційно зберіг за собою право претендувати на московський трон. З іншого боку, це перемир'я поклало початок завершенню періоду постійних війн в Московському царстві, котрий тривав протягом 15 років.
Наприкінці грудня на козацькій раді було ухвалено рішення про припинення бойових дій та повернення в Україну. Військо розділялось на дві частини, що йшли паралельним шляхом. Більша частина, під керівництвом Сагайдачного, рухалась по лівому березі р. Оки за напрямком: Перемишль, Бельов, Болхов, а далі на Київ. Менша частина, під командуванням Ф. Пирського, вирушила правим берегом р. Оки у напрямку: Овдоєв, Курськ, а далі на Київ. За декілька тижнів військо Сагайдачного вже було в Україні, при цьому йому сприяла московська влада, забезпечуючи підводами та провіантом.
Після повернення до України, військо Сагайдачного розмістилось на постій у Київському воєводстві, а гетьманський полк у самому Києві. За свою участь у московському поході запорожці отримали грошову винагороду в розмірі 20 000 золотих та 7000 штук сукна. За словами Д. І. Яворницького — по прибутті до Києва Петро Сагайдачний прийняв титул «гетьмана України» й став управляти тією її частиною, яка визнавала себе козацькою.
Див. також
Примітки
- ГУТКОВСЬКИЙ, Василь. ПОХІД ГЕТЬМАНА ПЕТРА КОНАШЕВИЧА-. САГАЙДАЧНОГО НА МОСКВУ 1618 РОКУ (PDF).
- Сас, Кіркене. Битва за Центральну Європу, 2011, с. 159.
- Сас П.М., 2010, с. 329.
- Сас П.М., 2010, с. 331.
- Сас П.М., 2010, с. 333.
- Сас, Кіркене. Битва за Центральну Європу, 2011, с. 160.
- Сас П.М., 2010, с. 341-343.
- Сас П.М., 2010, с. 344-345.
- Сас П.М., 2010, с. 346.
- Сас П.М., 2010, с. 352-354.
- Сас П.М., 2010, с. 372-374.
- Рейд Гетьмана Петра Сагайдачного на Москву
- Сас П.М., 2010, с. 376-386.
- Сас П.М., 2010, с. 441-446.
- Сас П.М., 2010, с. 447-448.
- Пиріг Петро. Петро Конашевич-Сагайдачний: історичні нариси життя та діяльності.
Посилання
- Сас П.М. Польсько-московська війна 1617—1618 // Енциклопедія історії України / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — Київ : Наукова думка, 2011. — Т. 8: Па - Прик. — С. 520.
- Сас П. М. Запорожці у польсько-московській війні наприкінці Смути 1617–1618 рр. — Біла Церква : О. В. Пшонківський, 2010. — С. 512. — .
- Сас П. М., Кіркене Г. Хотинська битва 1621 – битва за Центральну Європу. — Київ : Балтія-Друк, 2011. — С. 216. — .
- Брехуненко В. Рейд гетьмана Петра Сагайдачного на Москву 1618 // Брехуненко В., Ковальчук В., Ковальчук М., Корнієнко В. «Братня» навала. Війни Росії проти України ХІІ—ХХІ ст. / За заг. ред. В. Брехуненка. НАН України. Інститут української археографії та джерелознавства ім. М. С. Грушевського. — К., 2016. — С. 69—75. — 248 с. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pohid korolevicha Polskogo i carya Moskovskogo Vladislava na Moskvu vijskovij konflikt mizh Richchyu Pospolitoyu Vijskom Zaporozkim ta Moskovskim carstvom yakij trivav z 1617 po 1618 rik Pid chas cogo konfliktu koronne ta litovske vijska a takozh zaporozki kozaki voyuvali za zdobuttya korolevichem Vladislavom Vazoyu koroni moskovskogo carya Vijna zavershilas pidpisannyam Deulinskogo peremir ya Rozglyadayetsya yak zavershalnij etap polsko moskovskoyi vijni 1609 1618 Pohid na Moskvu 1617 1618 Polsko moskovska vijna 1609 1618 Karta voyennih dij Vazhlivi bitvi poznacheni shreshenimi mechami Karta voyennih dij Vazhlivi bitvi poznacheni shreshenimi mechami Data 1617 1618 Misce Moskovske carstvo Rezultat Peremoga Rechi Pospolitoyi vtrata Moskovskim carstvom Chernigivshini ta Smolenshini Storoni Rich Pospolita Vijsko Zaporozke Moskovske carstvo Komanduvachi Vladislav IV Vaza Yan Karol Hodkevich Petro Sagajdachnij Dmitro PozharskijNazvaV Ukrayinskij istoriyi cya podiya takozh otrimala nazvu Pohid Sagajdachnogo na Moskvu oskilki ye versiya sho 80 nastupayuchih vijsk buli kozakami PeredumoviV epohu Smutnogo chasu nalyakani selyansko kozackimi buntami boyari zaklikali Rich Pospolitu Za dogovorom vid 4 lyutogo 1610 roku ukladenim pid Smolenskom mizh korolem Sigizmundom III ta moskovitskim posolstvom korolevich Vladislav IV pislya prijnyattya pravoslav ya povinen buv zajnyati moskovskij prestol Pislya skinennya Vasilya Shujskogo vlitku 1610 roku moskovskij uryad viznav Vladislava carem ta navit pristupiv do karbuvannya monet vid imeni Vladislava Zhigimontovicha Prote Vladislav pravoslav ya ne prijmav do Moskvi ne pribuv i ne buv vinchanij na carstvo U zhovtni 1612 roku v Moskvi bulo skinuto boyarskij uryad korolevicha Vladislava 21 lyutogo 1613 roku Zemskim Soborom moskovskim carem buv obranij Mihajlo Romanov Pri comu Vladislav ne vidmovivsya vid svoyih prav na moskovskij prestol Na moskovskij pohid Vladislava nadihnuv glibokij rejd vseredinu Moskoviyi pana Lisovskogo 1615 roku yakij z nechislennim zagonom lisovchikiv legko projshov kilcem navkolo Moskvi vid Bryanska ta Orla do Kostromi ta Muroma i povernuvsya nazad do Rechi Pospolitoyi Vlitku 1616 roku Valnij sejm pidtrimav rishennya pro provedennya dvorichnoyi voyennoyi kampaniyi proti moskovskogo carstva silami 10 tisyachnogo najmanogo vijska Vijskovim kerivnikom pohodu buv priznachenij Yan Karol Hodkevich Pochatok pohodu6 kvitnya 1617 roku korolevich Vladislav virushiv iz Varshavi v pohid do Moskvi z metoyu otrimati koronu moskovskogo carya Naprikinci veresnya pid Smolenskom vijsko korolevicha ob yednalos z armiyeyu Yana Karolya Hodkevicha 11 zhovtnya ob yednana richpospolitska armiya chiselnistyu blizko 8 tisyach cholovik bez boyu zdobuli Dorogobuzh Nezabarom 18 zhovtnya tak samo legko bula zdobuta Vyazma Do kincya 1617 roku vdalos zavoyuvati she Meshovsk Kozelsk Serpejsk Roslavl V grudni 1617 roku bojovi diyi pripinilisya bilsha chastina koronnogo vijska rozmistilas v tabori poblizu m Vyazmi ochikuyuchi pidhodu pidkriplen Prote ani voyakiv ani groshej ne nadijshlo Tomu navesni znachna chastina zhovniriv zalishila tabir i chiselnist armiyi skorotilas do p yati tisyach cholovik Doluchennya vijsk SagajdachnogoAbi vryatuvati korolevicha i vipraviti situaciyu uryad zvernuvsya po dopomogu do Vijska Zaporozkogo U berezni 1618 roku dvanadcyat zaporozkih sotnikiv zustrilis iz korolevichem Vladislavom i poobicyali privesti jomu 20 tisyachne vijsko Pidgotovku do moskovskogo pohodu obgovoryuvali na dvoh zagalnih radah v chervni 1618 roku Na cih peregovorah kozaki zokrema vimagali pripiniti utiski pravoslavnogo naselennya Pislya peregovoriv ukrayinske komanduvannya pid kerivnictvom getmana Petra Sagajdachnogo rozrobilo plan majbutnogo pohodu Petro Sagajdachnij Gravyura 1622 r U drugij polovini chervnya 6 polkiv 20 tisyachnogo kozackogo vijska pid provodom Sagajdachnogo virushili do Moskvi Z soboyu zaporozhci vzyali 17 garmat nevelikogo kalibru reshtu artileriyi abi ne upovilnyuvati ruh zalishili u Kiyevi Pislya perepravi cherez Dnipro vijsko Sagajdachnogo vijshlo na Muravskij shlyah sho viv vid Krimu poberezhzhyam Dnipra u napryamku Tuli 7 lipnya kozaki pidijshli pid odne z najbilsh ukriplenih mist na pivdni Moskoviyi Livni U rezultati nespodivanoyi ataki zaporozhci vzyali misto Pislya ovolodinnya mistom zaporozhci rozmistilis u jogo posadi a 10 lipnya prodovzhili shlyah 16 lipnya voni pidijshli pid Yelec dobre ukriplenu fortecyu roztashovanu za kilka desyatkiv kilometriv na pivnichnij shid vid Liven Kozaki hitristyu vimanili z mista moskovitski polki a protyagom nastupnoyi nochi shturmuvali fortecyu iz zalishkami moskovskogo vijska Pislya troh atak voni uvirvalis za muri ta zahopili fortecyu Yelecki svyasheniki poprosili zaporozhciv ne rujnuvati misto obicyayuchi natomist vidati carskogo poslannika S Hrushova razom iz kaznoyu 30 tisyach rubliv carskoyi kazni priznachenih dlya pidkupu krimskogo hana Kozaki prijnyali kapitulyaciyu i vidpravili nevelikij zagin dlya provedennya areshtiv ta rekviziciyi Naprikinci lipnya pochatku serpnya Sagajdachnij vidpraviv polkovnika Mihajla Doroshenka na choli 10 tisyachnogo zagonu u rejd po Ryazanshini Jogo vijskam vdalosya zahopiti mista Lebedyan Skopin Dankov Na pochatku serpnya cej zagin spaliv posad Pereyaslavlya Ryazanskogo Pri povernenni do vijsk Sagajdachnogo buli zahopleni ta Shack Voz yednavshi vlasni sili j viznachivshi cherez poslanciv misce zustrichi ukrayinskogo ta koronnogo vijsk u Tushini ukrayinskij getman prodovzhiv pohid Zagin na choli z polkovnikom Milosnim u skladi 1000 vershnikiv bulo napravleno do dobre ukriplenoyi forteci Mihajlova Odnak pid Mihajlovim kozaki zaznali pershoyi nevdachi Zaporozhci mali vnochi proti 22 serpnya zahopiti misto prote cherez poganu pogodu distalisya mista lishe 22 serpnya Za cej chas do mista pidijshlo pidkriplennya i plan raptovoyi ataki zirvavsya Sagajdachnij z golovnim vijskom pribuv pid fortecyu 26 serpnya i buv zmushenij perejti do zvichnoyi oblogi Pislya dvoh sprob zahopiti misto shturmom 7 veresnya Sagajdachnij vimushenij buv polishiti oblogu abi vstignuti na z yednannya iz korolevichem Vladislavom bilya Moskvi Pislya nevdaloyi oblogi Mihajlova Petro Sagajdachnij napraviv blizko 2000 kozakiv pid provodom na blizki pidstupi Moskvi z pivdnya u Mesherski krayi Odnim iz zavdan cogo manevru bulo vidvernuti uvagu protivnika vid zaplanovanogo forsuvannya Oki na pivnich vid Mihajlova osnovnim kozackim vijskom Zagoni Fedora Borispilcya zahopili mista Kasimov Kazar Romanov Napereriz kozakam car Mihajlo Romanov napraviv 7 tisyachne vijsko pid provodom Dmitra Pozharskogo ta knyazya Ce vijsko musilo zavaditi perepravi zaporozhciv cherez r Oku ta zupiniti jogo prosuvannya do Moskvi Prote pid chas pohodu zahvoriv Dmitro Pozharskij i provid carskim vijskom vzyav na sebe voyevoda G Volkonskij Vin namagavsya pereshkoditi getmanovi perepravitisya cherez Oku poblizu Kolomni Getman virishiv iti osnovnimi silami pid dobre ukriplenu fortecyu Zarajsk Pershi bojovi sutichki poblizu Zarajska vidbulis 11 veresnya koli avangard zaporozhciv rozbiv zagin moskovskih voyakiv i kozaki navit zmogli uvirvatis do miskogo ostrogu Prote cih sil ne vistachilo abi zakripiti uspih i Zarajsk vstoyav 12 veresnya Petro Sagajdachnij otrimav lista vid korolevicha Vladislava v yakomu toj pisav sho virushaye z pid Mozhajska pid Moskvu i nakazuvav getmanu negajno vistupati abi pributi v rajon Simonovogo monastirya Nastupnogo dnya bulo sklikano kozacku radu de uhvalili rishennya rozpochati 14 veresnya vistup do Moskvi ne chekayuchi povernennya Fedora Borispolcya Takozh kozaki virishili vidmovitis vid shturmu Kashiri ta zosereditis na pidgotovci perepravi bilya Zarajska Protyagom 15 16 veresnya zaporozhci provodili oblogu Zarajska odnochasno koncentruyuchi vijska poblizu vpadinnya r Osetr u r Oku ta gotuyuchis do perepravi 15 veresnya car Mihajlo Romanov nakazav G Volkonskomu u zhodnomu razi ne dati vijsku Sagajdachnogo perepravitis cherez Oku 16 veresnya pershi 400 pishih kozakiv sili na chovni dlya perepravi Tim chasom dlya zavadi perepravi do miscya visadki virushiv G Volkonskij iz vijskom Prote vzhe do kincya dnya blizko tisyachi zaporozhciv visadilis vishe ta nizhche togo miscya de stoyalo vijsko moskovskogo voyevodi Dovidavshis pro ce Volkonskij pochav pospishno vidstupati do Kolomni Jogo vijsko vrazilo dezertirstvo vid nogo vtekli zagoni moskovitskih kozakiv j astrahanski tatari Zvazhayuchi na ce Volkonskij virishiv razom iz vijskom pokinuti Kolomnu pislya chogo spishno virushiv do sela Gzhel na vidstani 65 km vid Kolomni Protyagom nastupnih dekilkoh dniv ne zustrichayuchi oporu vid demoralizovanogo moskovskogo vijska Sagajdachnij iz minimalnimi vtratami perepravivsya cherez Oku Nevdovzi pislya cogo kozacki vijska stali taborom bilya Cherkizova zvidki 24 veresnya Sagajdachnij vidpraviv svoyih poslanciv polkovnikiv Mihajla Doroshenka ta Bogdana Konshu z zavdannyam tochno viznachiti chas ta misce prihodu pid Moskvu 28 veresnya posli pribuli do Zvenigoroda i pid chas peregovoriv iz polsko litovskim komanduvannyam domovilis sho z yednannya vijsk vidbudetsya 3 zhovtnya u selishi Tushino Abi ubezpechiti svoyi tili Sagajdachnij organizuvav ryad atak na moskovitski vijska dislokovanih bilya Kolomni pri comu 3 zhovtnya polk F Pirskogo atakuvav same misto i kozaki navit uvirvalis na teritoriyu posadu 6 zhovtnya vijsko na choli z P Sagajdachnim virushilo Kashirskim shlyahom u bik Moskvi U rajoni Donskogo monastirya yim zastupilo dorogu moskovske vijsko na choli z Vasilem Buturlinim Car vislav proti Sagajdachnogo 6 000 vershnikiv vsi nayavni moskovski rezervi Pid chas boyu zaporozhci znishili peredni zagoni suprotivnika i reshta moskovitskoyi kinnoti pochala ryatuvatisya vtecheyu Obloga MoskviNamiri Sagajdachnogo shodo Moskvi buli duzhe rishuchimi i pidtverdzhennyam cogo ye jogo list korolevichu Vladislavu yakij bulo nadislano pislya 24 veresnya U listi getman pishe Abi Pan Bog vsemogutnij u dosyagnenni zadumu cogo do udostoyennya priznachenogo vashij korolevichevij milosti carstva shastiv i blagosloviv a toj narod vpertij pid nogi mayestatu svogo pidbiti spriyav Mapa Moskvi z atlasu Villema Blau 1613 r 8 zhovtnya poblizu Tushino zaporozhci ob yednalisya z silami korolevicha Vladislava Yak podarunok kozaki vruchili korolevichu livenskih ta yeleckih voyevod carskih posliv ta polonenih tatar Naperedodni pributtya Sagajdachnogo litovskij getman Yan Karol Hodkevich rozrobiv plan shturmu Moskvi Cej plan polyagav u odnochasnomu shturmi stolici z dekilkoh storin z golovnimi udarama bilya Arbatskih ta Tverskih vorit Osnovnoyu atakuyuchoyu siloyu vistupali polski vijska ta najmanci Vijsko zaporozhciv bulo rozdileno na dekilka chastin chastina z nih napravlyalis na shturm ostrogu za Moskva rikoyu reshta musila vikonuvati rol rezervu ta vidvolikati carski vijska vid golovnih napryamkiv 11 zhovtnya vijsko korolevicha Vladislava ta kozaki Petra Sagajdachnogo rozpochali nastup na Moskvu Shturm trivav protyagom dekilkoh godin z tretoyi nochi i do svitanku Napadnikam vdalosya uvirvatis do mista zi storoni Arbatskih vorit prote ne otrimavshi nalezhnu pidtrimku ataka zupinilasya Ne bachachi mozhlivosti prodovzhennya ataki polski pidrozdili iz nevelikimi vtratami vidstupili vid mista Zavershennya vijni Deulinske peremir yaSkladne voyenne stanovishe zmusilo moskovsku vladu piti na peregovori sho vpershe vidbulisya 31 zhovtnya poblizu Tverskih vorit Protyagom listopada velis trivali peregovori mizh richpospolitskimi ta moskovitskimi poslami Kozhna iz storin ochikuvala skorishogo visnazhennya svogo suprotivnika Tim chasom okremi zagoni zaporozhciv prodovzhuvali atakuvati moskovski mista na pivnich ta pivnichnij zahid vid Moskvi rozoryuyuchi Yaroslavskij i Vologodskij poviti tim samim pidrivayuchi ekonomichni resursi moskovitiv Naprikinci zhovtnya P Sagajdachnij napravlyaye 8 tisyachne vijsko na pivden vid Moskvi na prilegli do livogo beregu r Oki zemli Osnovnoyu metoyu cogo rejdu bulo zdobuttya m Kalugi strategichno vazhlivogo mista iz dobre ukriplenoyu forteceyu Pershim pomitnim naselenim punktom na shlyahu cogo rejdu stav Serpuhov 3 listopada kozacki polki pid kerivnictvom polkovnikiv Yemcya F Pirskogo Milosnogo ta B Konshi rozpochali shturm mista ta protyagom dekilkoh godin kozaki vzyali miskij posad Dali ci polki rushili na z yednannya iz polkom P Sagajdachnogo pid m Kalugu V nich z 3 na 4 grudnya 1618 roku vijsko pid komanduvannyam P Sagajdachnogo rozpochalo shturm mista Zaporozhci vnaslidok bliskavichnoyi ataki zahopili miskij posad zmusivshi garnizon mista pid kerivnictvom voyevodi M Gagarina zamknutis u miskij citadeli Obloga Kaluzkogo kremlya trivala azh do pidpisannya richpospolitsko moskovskogo peremir ya Pomaranchevim kolorom vidileni teritoriyi sho vidijshli do Rechi Pospolitoyi zgidno z Deulinskim peremir yam Rejd Konashevicha Sagajdachnogo do Kalugi stav shokom dlya moskovskoyi vladi Ocinyuyuchi ci podiyi Yan III Sobeskij vkazuvav sho same cherez cej rejd moskovitiv ohopiv zhah i sho zaporozhci yaknajshvidshe shilili yihnih komisariv do peregovoriv Vidnovlennya peregovoriv vidbulosya 3 grudnya v seli Deulini nepodalik Troyice Sergiyivoyi lavri Peregovori provodilis protyagom troh raundiv peremovin storoni prijshli do spilnogo rishennya i 11 grudnya 1618 roku bulo ukladene tak zvane Deulinske peremir ya Deulinske peremir ya stalo najbilshim uspihom Rechi Pospolitoyi v protistoyanni z moskovskoyu derzhavoyu Rich Pospolita otrimala biloruski j ukrayinski zemli yaki do togo buli pid vladoyu Moskvi Smolensku Chernigivsku ta Novgorod Siversku vsogo 29 mist Korol oficijno zberig za soboyu pravo pretenduvati na moskovskij tron Z inshogo boku ce peremir ya poklalo pochatok zavershennyu periodu postijnih vijn v Moskovskomu carstvi kotrij trivav protyagom 15 rokiv Naprikinci grudnya na kozackij radi bulo uhvaleno rishennya pro pripinennya bojovih dij ta povernennya v Ukrayinu Vijsko rozdilyalos na dvi chastini sho jshli paralelnim shlyahom Bilsha chastina pid kerivnictvom Sagajdachnogo ruhalas po livomu berezi r Oki za napryamkom Peremishl Belov Bolhov a dali na Kiyiv Mensha chastina pid komanduvannyam F Pirskogo virushila pravim beregom r Oki u napryamku Ovdoyev Kursk a dali na Kiyiv Za dekilka tizhniv vijsko Sagajdachnogo vzhe bulo v Ukrayini pri comu jomu spriyala moskovska vlada zabezpechuyuchi pidvodami ta proviantom Pislya povernennya do Ukrayini vijsko Sagajdachnogo rozmistilos na postij u Kiyivskomu voyevodstvi a getmanskij polk u samomu Kiyevi Za svoyu uchast u moskovskomu pohodi zaporozhci otrimali groshovu vinagorodu v rozmiri 20 000 zolotih ta 7000 shtuk sukna Za slovami D I Yavornickogo po pributti do Kiyeva Petro Sagajdachnij prijnyav titul getmana Ukrayini j stav upravlyati tiyeyu yiyi chastinoyu yaka viznavala sebe kozackoyu Div takozhPolsko moskovska vijna 1609 1618 Petro Konashevich SagajdachnijPrimitkiGUTKOVSKIJ Vasil POHID GETMANA PETRA KONAShEVIChA SAGAJDAChNOGO NA MOSKVU 1618 ROKU PDF Sas Kirkene Bitva za Centralnu Yevropu 2011 s 159 Sas P M 2010 s 329 Sas P M 2010 s 331 Sas P M 2010 s 333 Sas Kirkene Bitva za Centralnu Yevropu 2011 s 160 Sas P M 2010 s 341 343 Sas P M 2010 s 344 345 Sas P M 2010 s 346 Sas P M 2010 s 352 354 Sas P M 2010 s 372 374 Rejd Getmana Petra Sagajdachnogo na Moskvu Sas P M 2010 s 376 386 Sas P M 2010 s 441 446 Sas P M 2010 s 447 448 Pirig Petro Petro Konashevich Sagajdachnij istorichni narisi zhittya ta diyalnosti PosilannyaSas P M Polsko moskovska vijna 1617 1618 Enciklopediya istoriyi Ukrayini Redkol V A Smolij golova ta in Kiyiv Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 520 Sas P M Zaporozhci u polsko moskovskij vijni naprikinci Smuti 1617 1618 rr Bila Cerkva O V Pshonkivskij 2010 S 512 ISBN 978 966 2083 73 6 Sas P M Kirkene G Hotinska bitva 1621 bitva za Centralnu Yevropu Kiyiv Baltiya Druk 2011 S 216 ISBN 978 966 8137 83 9 Brehunenko V Rejd getmana Petra Sagajdachnogo na Moskvu 1618 Brehunenko V Kovalchuk V Kovalchuk M Korniyenko V Bratnya navala Vijni Rosiyi proti Ukrayini HII HHI st Za zag red V Brehunenka NAN Ukrayini Institut ukrayinskoyi arheografiyi ta dzhereloznavstva im M S Grushevskogo K 2016 S 69 75 248 s ISBN 978 966 02 7743 4