Зеле́ньки — село в Україні, у Миронівській міській територіальній громаді Обухівського району Київської області. Населення села за переписом 2001 року становило 1873 особи, нині в селі мешкає 1785 осіб.
село Зеленьки | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | |||||
Область | Київська область | ||||
Район | Обухівський район | ||||
Громада | Миронівська міська громада | ||||
Код КАТОТТГ | UA32120090090058458 | ||||
Облікова картка | с. Зеленьки | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1626 | ||||
Перша згадка | 1626 (398 років) | ||||
Населення | 1785 | ||||
Площа | 11,37 км² | ||||
Густота населення | 156,99 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 08832 | ||||
Телефонний код | +380 4574 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°44′48″ пн. ш. 30°55′43″ сх. д. / 49.74667° пн. ш. 30.92861° сх. д.Координати: 49°44′48″ пн. ш. 30°55′43″ сх. д. / 49.74667° пн. ш. 30.92861° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря | 117 м | ||||
Водойми | Росава II | ||||
Відстань до обласного центру | 92 км | ||||
Відстань до районного центру | 48 км | ||||
Найближча залізнична станція | Миронівка | ||||
Відстань до залізничної станції | 11 км | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 08801, Київська обл., Обухівський р-н, м. Миронівка, вул. Соборності, 48 | ||||
Карта | |||||
![]() Зеленьки | |||||
![]() Зеленьки | |||||
Мапа | |||||
|
Географія
Розташоване на річці Росаві II, за 48 км від районного центру та за 11 км від залізничної станції Миронівка, вздовж автомагістралі Київ-Дніпро Н01.
Населення
Чисельність населення с. Зеленьки | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Рік | Число ос. | |||||||||||||
1740 | 800 | |||||||||||||
1790 | 1127 | |||||||||||||
1863 | 3170 | |||||||||||||
1865 | 3092 | |||||||||||||
1900 | 5426 | |||||||||||||
1963 | 4000 | |||||||||||||
1971 | 3532 | |||||||||||||
1991 | 2304 | |||||||||||||
1994 | 2103 | |||||||||||||
2000 | 1987 | |||||||||||||
2001 | 1873 | |||||||||||||
2011 | 1770 |
- Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року був наступним:
Мовний склад населення с. Зеленьки | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Мова | Кількість осіб | Відсоток | ||||||||||||
українська | 1827 | 97,54 | ||||||||||||
російська | 41 | 2,19 | ||||||||||||
білоруська | 3 | 0,16 | ||||||||||||
молдавська | 2 | 0,11 |
Назва
Первинну назву села було втрачено. Існує дві версії походження назви села, за однією з них, на початку XVII століття у ці місця заїхали троє козаків — Мирон Зелений, Герасим Сало та Роман Зелений. Мирон оселився на території теперішньої Миронівки, Сало — Салова Хутора, а Роман Зелений — на території села Зеленьки. За іншою — на початку XVII століття на місці теперішніх Зеленьок стояло козаче військо під проводом кошового козака Романа Зеленого, і коли напали татари, багато селян та козаків пішли у бій. Загиблих потім поховали у великій могилі, яка згодом поросла травою, зазеленіла, стала Зеленою могилою. Можливо, і цей фактор вплинув на назву села.
Історія
У 1649 році в реєстрі Маслівської сотні села Миронівка, Зеленьки, Салів Хутір вже значилися, як поселення з такими назвами.
У XVIII столітті Зеленьки належали до Богуславського староства. 1739 року староста Богуславський Юрій Любомирський надає дозвіл на наділ землі у 96 десятин для церкви. У 1758 році на Покрову в Зеленьках освячується п'ятикупольна дерев'яна церква на честь Покрова Пресвятої Богородиці. Клірові відомості, метричні книги, сповідні розписи церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Зеленьки Богуславського повіту (від 1846 року — Канівського повіту) Київської губернії зберігаються у фондах ЦДІАК України.
У 1770-х роках, після обрання королем Речі Посполитої князя Станіслава Августа Понятовського, ці землі стають власністю польської корони. У 1792 році місцеві церковні володарі особисто у польського короля просили дозволу на затвердження священика Михайла Грушевського на посаду настоятеля парафіяльної церкви с. Зеленьки Богуславської волості з приводу смерті попереднього настоятеля Івана Куліковського. Обов'язковим був союз із загальною Римо-католицькою церквою. Але вже 1795 року о. М. Грушевський приєднався до Російської православної церкви. Майже століття (з 1800-х років) настоятелями зеленьківського храму Покрова Пресвятої Богородиці були священики давнього українського шляхетного роду Сікорських.
У 1740 році у Зеленьках було 100 дворів та 800 мешканців, у 1790 році — 235 дворів та 1127 мешканців. У 1799 році ці землі стали власністю графа Францішека Ксаверія Браницького. Молода дружина графа Олександра розгорнула жваву торгівлю зерном, яке стали вирощувати на степових перелогах. Від середини XIX століття там почали вирощувати й цукрові буряки.
У середині XIX століття в Зеленьках мешкало близько трьох тисяч кріпаків панів Браницьких. Селяни часто згадували свої козацькі корені, бунтували. Так, у 1855 році вони домагалися від Браницького указу про волю, побили священика зеленьківської церкви Трохима Черняхівського, який не був лояльним до кріпаків.
27 липня 1859 року у Зеленьках заночував заарештований Т. Шевченко, якого супроводжував соцький і прямували вони від села Мошни до Києва, а далі на заслання. Досі зберігаються перекази про те, як поет тривалий час спілкувався з зеленківцями, від них записав народну пісню «Ой, п'яна, я п'яна». Одну з вулиць та майдан у Зеленьках названо на честь Великого Кобзаря, також на вшанування пам'яті про цю подію у селі встановлений пам'ятний знак Т. Шевченку.
У 1862—1863 роках чисельність населення у Зеленьках становила 3170 осіб. У 1865 році дворів було 380, а населення зменшилося до 3092 осіб.
1865 року Міністерством народної освіти було збудовано однокласну школу, яка через рік стала трикласною. Крім того, в будинку священика містилася початкова школа (1-й клас) з 26 учнями — переважно дітьми заможних селян.
Володіння Браницьких поділялися на великі економії — ферми, якими управляли орендарі, і з часом їх викуповували окремі поміщики. Так, 990 десятин землі між Зеленьками й нинішньою залізничною гілкою «Миронівка—Кагарлик» придбав поміщик Козловський. Тут було засновано велику економію Вільхову (Ольшаницьку), згодом поміщицьку садибу та маєток.
1894 року у Зеленьках налічувалося вже 4956 мешканців, а у 1900 році — 668 дворів та 5426 мешканців, з них 2694 чоловіки та 2712 жінок. Тут була православна церква, діяло 22 вітряки, 6 бакалійних лавок, сільський банк. Торгували у селі 8 купців.
Населення займалося землеробством, частина йшла на заробітки у Таврійську, Херсонську, Катеринославську губернії. Селу належало 7095 десятин землі, у тому числі поміщицької — 2418 десятин, селянської — 4560. Село на той час належало спадкоємцям Францішека Ксаверія Браницького Олександру, Костянтину та Владиславу Браницьким. Землі орендували Д. М. Остапенко, Ф. Йордан, Т. Лукашевич. Поміщицьке господарство велося за чотирипільною системою, селянське — за трипільною. Частина селян працювала в економіях і одержувала платню.
На початку XX століття у Зеленьках було відкрито однокласну народну школу. У 1907 році земська управа виділила кошти для будівництва нової школи, яка у 1910 році стала двокласною. Згодом тут стало п'ять класів, де навчалося 150 учнів, яких навчало шість учителів. Першим директором школи був А. О. Бідний. У російсько-японській війні 1904—1905 років брав участь житель Зеленьок К. Бабенко, а Л. Капишон та О. Плигун служили на панцернику «Князь Потьомкін-Таврійський» та брали участь у повстанні команди панцерника. Учасниками російсько-турецької війни 1914—1917 років були С. Токовенко та П. Пушняк.
Після 1917 році малоземельні та безземельні селяни одержали наділи землі з конфіскованих поміщицьких володінь. У 1918 році в Зеленьках створюється місцевий компартійний осередок, організатором якого став Матвій Дубик.
1923 року розпочинається організоване переселення малоземельних селян у степ. За прикладом селян Карапишів й Мисайлівки близько 80 сімей із Зеленьок у 1924—1925 роках переселяються у степ, обравши місце біля спаленого маєтку та економії пана Козловського. Організовує та очолює переселення той самий Матвій Дубик, на честь якого згодом назвали нове село — Матвіївкою.
1921 року в Зеленьках створено першу в районі артіль імені В. І. Леніна, згодом її перетворено на однойменний колгосп. У 1925 році Т. А. Гуриненком організовано ТСОЗ імені М. Д. Леонтовича. Навесні 1921 року Миронівська сільська рада виділила землі під плантації цукрових буряків для Миронівського цукрозаводу. Поступово радгосп «Червоний Жовтень» розширявся, його філії були створені в навколишніх селах — Олександрівці, Козині, Росаві, а також у Зеленьках, яким підпорядковувалися землі хуторів Польове та Світле.
1928 року на території земельного масиву Зеленьок функціювало п'ять колгоспів: імені Леніна, імені Калініна, імені Петровського, імені Сталіна, імені Газети «Правда». Головою Зеленьківської сільської ради у 1928—1929 роках був В. К. Сидоренко.
У 1930 році почалася суцільна колективізація, що закінчилася за два роки. У відповідь на опір колективізації та задля забезпечення норм хлібозаготівлі у селі почалося вилучення продуктів харчування, відтак — голод. За свідченнями мешканців села, які пережили голод, під час Голодомору у 1932—1933 роках померло голодною смертю близько 650 осіб, у тому числі усі мешканці Вареникового Яру. Вдалося встановити імена лише 77 осіб, з них 23 дітей. Померлих звозили на кладовища до загальних ям на 50—100 осіб. В селі Зеленьках одна з таких загальних могил розташована в кутку Очколасівка на місцевому кладовищі. У місцях поховань жертв голоду у 1997 році зеленківцями встановлено пам'ятні знаки, виготовлені місцевими майстрами.
У 1934 році в Зеленьках відкрито семирічну школу.
З початком німецько-радянської війни 661 мешканець села пішов на фронт. Оборонні бої за село вела 97-ма стрілецька дивізія 233-го стрілецького полку. Зеленьки були окуповані 3 серпня 1941 року. Під час окупації в селі діяла підпільна група на чолі з жителем Зеленьок, колишнім головою колгоспу Ф. Й. Чередником, яка мала зв'язок з київським підпіллям, партизанськими загонами М. Кошового та І. Приймака. Через зраду одного з місцевих, групу було викрито та під час бою її було знищено, загинув і її керівник Ф. Чередник. На честь Ф. Чередника названо вулицю в Зеленьках. Визволили село 30 січня 1944 року підрозділи 180-ї стрілецької дивізії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJrTHlWRU1DVTVOeVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DNWZKVVF3SlRreEpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF4SlRneUpVUXhKVGhESlVReEpUZ3hKVVF4SlRoR1h5VkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01GOGxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRBbFFqUWxSREVsT0VZbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RWZkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSkZKVVF4SlRrM0pVUXdKVUpFSlVReEpUazJKVVF3SlVJeUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1RjbFJEQWxRalVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamd1WHlWRU1DVTVNU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVZFTVNVNFF5VkVNU1U0TVNWRU1TVTRSbDhsUkRBbFFrTWxSREFsUWtVbFJEQWxRak1sUkRBbFFqZ2xSREFsUWtJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVReEpUaEdKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd4SlVReEpUaERKVVF3SlVKQkpVUXdKVUk0SlVReEpUZzFYeVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTVOeVZFTUNWQ1JDVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
На фронтах війни загинули 344 мешканці села. Окупантами було розстріляно близько 10 зеленківців. За бойові заслуги близько 180 мешканців села нагороджені орденами і медалями. Одну з вулиць села названо на честь мешканців Зеленьок, що мешкали на вулиці Піщаній та загинули у тій війні братів Морозових — дев'ятьох братів (п'ятьох — синів Петра Морозова, чотирьох — Павла Морозова).
У повоєнні роки в Зеленьках були відроджені колгоспи: імені Леніна (голова П. Т. Коваленко), імені Сталіна (голова П. М. Мороз), імені Калініна (голова Колодій), імені Петровського (голова Г. Х. Отиченко), імені Газети «Правда» (голова І. М. Лисенко). Вже 1946 року колгоспи налагодили держпостачання основних культур землеробства і продукції тваринництва. У 1948 році був відновлений бурякорадгосп «Червоний Жовтень» Миронівського цукрового заводу, одна з філій якого — «Вербова» — розташований на землях сіл Світле та Польове. Села були підпорядковані Зеленьківській сільській раді до 1990-х років.
У 1955 році зеленьківські колгоспи імені Сталіна, імені Калініна та імені Газети «Правда» об'єдналися у колгосп імені Хрущова, пізніше перейменований на колгосп «Україна», колгоспи імені Леніна та імені Петровського — на колгосп імені Леніна. 1956 року проведена електрифікація села. 1961 року за отримання високих врожаїв зернових працівникам колгоспу «Україна» вручений перехідний Червоний прапор Старченківського райкому партії та виконкому Старченківської районної ради. В артілі імені Леніна на початку 1960-х років культивувався сорт озимої пшениці «Миронівська—264». 1961 року бригади Іллі Перекотія та Олександра Прохоренка зібрали по 43 центнери цього сорту пшениці з гектара.
До 1967 року через Зеленьки прокладено одну з ділянок асфальтованого автошляху «Київ—Дніпропетровськ», також прокладено дороги до тваринницьких ферм. Побудовано механізований тваринницький комплекс. Споруджено нову будівлю сільмагу, радіовузол, майстерню побутового обслуговування населення, ставок для риболовлі. Зведено нову будівлю для сільської дільничної лікарні, поруч — два житлові будинки для лікарів. На кошти господарств і сільських рад зони обслуговування лікарні було обладнано хірургічну операційну, стоматологічний фізіотерапевтичний кабінети, рентгенкабінет та лабораторії.
У 1963 році в селі було 1312 дворів, в яких мешкало 4000 осіб, на початку 1970-х років — 3532 мешканці.
На початку 1970-х років у Зеленьках розміщувалися центральні садиби колгоспу «Україна», земельний фонд якого становив 3293 га, та колгоспу імені Леніна — 2419 га. Обидва господарства спеціалізувалися на рільництві та м'ясо-молочному тваринництві. У Зеленьках на той час працювали середня та восьмирічна школи, сільський Будинок культури, клуб, дві бібліотеки, дільнична лікарня. 1973 року колгоспи «Україна» та імені Леніна об'єдналися в один — імені Леніна, котрий згодом став тримільйонником. У 1979 році, на місці, де колись стояла сільська церква, споруджена нова триповерхова школа, а також в селі збудовано дитячий садок і Будинок культури, а також асфальтовано дороги. На початку 1990-х років — центральну садибу колгоспу імені Леніна було газифіковано.
У 1991 році в селі налічувалося 2304 мешканці, у 1994 році — 2103 мешканці, у 2000 році — 1987 мешканців. Нині у селі діють комунальний заклад Зеленьківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа I—III ступенів — дошкільний навчальний заклад», магазини, на базі дільничної лікарні функціонують амбулаторія та стаціонарне відділення на 10 ліжок.
2014 року до села (з метою відбудови на новому місці) було перевезено напівзруйновану церкву Різдва Богородиці з села Малі Прицьки, збудовану у 1906—1907 роках. 28 квітня 2016 року у селі відбулося освячення хреста та закладення наріжного каменя фундаменту майбутнього Свято-Покровського храму Української Православної Церкви Київського Патріархату (нині — ПЦУ).
Сільськогосподарське виробництво в селі за роки незалежності набуло різних форм господарювання. В Зеленьках тепер діють: ТОВ «Агромарс», СФГ «Припіяло А. В.», СФГ «Маяк», СФГ «Глорія» , СФГ «Анастасія», СПД «Олексмі», ПСП «Наталі», ТОВ «Зеленьки», ПП «Смакота», ПП «Зах-Нід–транс», СФГ «Обрій», ТОВ «Миронівський агрокомплекс», СФГ «Едем» та більше 40 фізичних осіб підприємців. Всі господарства спеціалізуються на вирощуванні зернових та технічних культур.
Археологічні дослідження
Біля Зеленьок височіє 12 курганів доби бронзи (III — початок І тисячоліття до н. е.) та ранньо-скіфських часів (VI—V століть до н. е.), серед них — розкопаний і досліджений у 1887 році кочівницький курган «Болгани», де було виявлено скелет вершника в залізній кольчузі, шолом, стріли, списи та кістяки двох коней, вудила, стремена.
Герб
На зеленому золота покрова (омофор). Омофор означає, що маючи храмове свято на Покрову, село сподівається саме на її захист від усіх незгод. Золото вказує на той момент чуда, коли покрова «сяяла паче сонця». Довгі звивисті лінії покрови нагадують великі розміри села, крізь яке проходить автомагістраль. Колір щита вказує на козака Мирона Зеленого, з яким пов'язують заснування села та його назву.
Відомі люди
- Гордієвський Михайло Іванович — український вчений, закатований у 1930-х роках, батько члена ОУН Ігоря Михайловича Гордієвського.
- Дубова Г. Т. — ланкова буряківничих ланок колгоспу «Соцперемога» (с. Фролівка) — однією з перших у Миронівському районі 1949 року присвоєне звання Героя Соціалістичної Праці. Кавалер орденів Леніна і Трудового Червоного прапора. Народилася в Зеленьках.
- Івченко Володимир Іванович (нар. 17 листопада 1936) — український письменник, прозаїк, публіцист. Член Національної спілки письменників України (1994). Автор багатьох нарисів, оповідань, пригодницьких повістей, зокрема, видані його книги «Алмазною стежкою», «Джерела не замерзають».
- Капшук В. М. — учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. За самовіддану роботу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС нагороджений Грамотою Президії Верховної Ради УРСР.
- Лисенко М. Г. — ланкова буряківничих ланок колгоспу «Соцперемога» (с. Фролівка) — одній з перших у Миронівському районі 1947 року присвоєне звання Героя Соціалістичної Праці. Кавалер орденів Леніна, Жовтневої революції та Трудового Червоного прапора. Народилася в Зеленьках.
- Полікарп (Сікорський) — митрополит Української Автокефальної Православної Церкви в діаспорі.
- Чучмій Іван Петрович — український науковець, доктор сільськогосподарських наук, професор кафедри генетики, селекції та насінництва Уманського державного аграрного університету. Автор понад 30 сортів і гібридів кукурудзи, пшениці, ячменю. Нагороджений орденом Трудового Червоного прапора, лауреат Державних премій СРСР та УРСР. Автор декількох збірок гумористичних оповідань, зокрема, «Сміхотерапія», «Батьки і діти».
- Шпак І. Ф. — комбайнер колгоспу імені Леніна. Нагороджений двома орденами Леніна, орденом Жовтневої революції. За систематичне перевиконання виробничих норм і відмінну якість роботи йому було присвоєно звання «Майстер золоті руки», декілька разів був учасником ВДНГ України і СРСР. Нагороджений бронзовою медаллю ВДНГ СРСР. На його честь названа вулиця в Зеленьках.
Учасники російсько-української війни на сході України
На захисті цілісності України стали наші земляки:
- Волков В. В.;
- Галич О. П.;
- Герінгер Д. А.;
- Голованенко М. Я.;
- Гомон І. Ю.;
- Губський О. В.;
- Доник В. В.;
- Івченко О. М.;
- Комар М. А.;
- Лехман І. Ю.;
- Маслюк М. В.;
- Мисюкевич С. В.;
- Мисюкевич Ю.;
- Стадник І. Ф.;
- Товмач М. М.;
- Хараішвілі Р. О.;
- Хижняк С. В.;
- Шкарбан Ю. С.;
- Шляхта О. В.;
- Ющук В. М..
Примітки
- Офіційний сайт Миронівської міської ТГ. myronivka-mrada.gov.ua. оригіналу за 22 жовтня 2021. Процитовано 23 жовтня 2021.
- Облікова картка села Зеленьки. rada.gov.ua. Верховна рада України. оригіналу за 8 листопада 2018. Процитовано 11 жовтня 2020.
- Знайти поштовий індекс. ukrposhta.ua. Укрпошта. оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 12 липня 2022.
- Прогноз погоди в селі Зеленьки. weather.in.ua. Погода в Україні. оригіналу за 24 травня 2022. Процитовано 11 жовтня 2020.
- Відстані від села Зеленьки. della.com.ua. оригіналу за 28 жовтня 2021. Процитовано 11 жовтня 2020.
- Миронівська міська громада, Обухівський район, Київська область: с. Зеленьки. socialdata.org.ua. оригіналу за 7 квітня 2023. Процитовано 20 жовтня 2023.
- Зеленьки, с. cdiak.archives.gov.ua. ЦДІАК. оригіналу за 22 липня 2019. Процитовано 11 жовтня 2020.
- По землі київській, 1963.
- Івченко Володимир Іванович. litmir.me. ЛитМир. 5 лютого 2019. Процитовано 11 жовтня 2020.
{{}}
: Недійсний|мертвий-url=dead
()
Джерела
- Зеленьки // Історія міст і сіл Української РСР: в 26 т. Київська область / Ред. кол. тома: Рудич Ф. М. (гол. редкол.), Бакуменко П. І., Бачинський П. П., Борщ Ю. Ф., Гуслистий К. Г., Кононенко В. І., Корольов Б. І. (заст. гол. редкол.), Майстренко А. А. (відп. секр. редкол.), Макаренко Г. К., Марченко М. I., Панін Я. Г., Петренко М. 3., Пшеничний Г. С., Саженюк С. Н., Сергієнко Г. Я., Слабєєв I. С., Тихолаз Г. А., Шевченко Ф. П., Шморгун П. М. АН УРСР. Інститут історії. — Київ : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1971. — С. 460.
- І. М. Балабан, К. Л. Залевська. Зеленьки // Міста і села України. Київщина: історико-краєзнавчі нариси / В. Болгов, А. Присяжнюк. — Київ, 2011. — Т. 2. — С. 86—87.
- Миронівський район. с. Зеленьки // Національна книга пам'яті жертв Голодомору 1932-1933 років в Україні. Київська область / Упорядн. Гай А. І.; Гол. ред. кол. Ульянченко В. І.; Ред. кол.: Бутник В. Г., Гай А. І. (кер. ред.-вид. групи), Даниленко В. П., Єрема P. M. (заст. гол. ред. кол.), Захарченко П. П., Кондрук В. П., Романчишин В. Г. Український інститут національної пам'яті; Київська обласна державна адміністрація. — Біла Церква : Буква, 2008. — С. 537—539, 1250, 1325—1326. — .
- По землі київській. Путівник-довідник / О. Д. Батушан, М. І. Сікорський, І. Ф. Чепурий. — Київ : Київське обласне книжково-газетне видавництво, 1963. — С. 205.
Посилання
![]() | |
---|---|
![]() | село Зеленьки (2015 р.) |
- Офіційний сайт села Зеленьки. zelenki.at.ua. оригіналу за 28 червня 2022. Процитовано 12 липня 2022.
- Будівництво Храму Пресвятої Богородиці в селі Зеленьки. mironovka.in.ua. Громада Миронівщини. 25 грудня 2016. оригіналу за 27 грудня 2016. Процитовано 12 липня 2022.
- Зеленьки: з Божою поміччю і за участі небайдужих людей будується Українська церква. mironovka.in.ua. Громада Миронівщини. 5 січня 2017. оригіналу за 9 січня 2017. Процитовано 12 липня 2022.
- Село Зеленьки, Київська область, Обухівський район, Миронівська територіальна громада. decentralization.gov.ua. оригіналу за 20 червня 2023. Процитовано 20 жовтня 2023.
![]() | Це незавершена стаття з географії Київської області. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Zele nki selo v Ukrayini u Mironivskij miskij teritorialnij gromadi Obuhivskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti Naselennya sela za perepisom 2001 roku stanovilo 1873 osobi nini v seli meshkaye 1785 osib selo Zelenki Gerb Prapor Krayina Ukrayina Oblast Kiyivska oblast Rajon Obuhivskij rajon Gromada Mironivska miska gromada Kod KATOTTG UA32120090090058458 Oblikova kartka s Zelenki Osnovni dani Zasnovane 1626 Persha zgadka 1626 398 rokiv Naselennya 1785 Plosha 11 37 km Gustota naselennya 156 99 osib km Poshtovij indeks 08832 Telefonnij kod 380 4574 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 44 48 pn sh 30 55 43 sh d 49 74667 pn sh 30 92861 sh d 49 74667 30 92861 Koordinati 49 44 48 pn sh 30 55 43 sh d 49 74667 pn sh 30 92861 sh d 49 74667 30 92861 Serednya visota nad rivnem morya 117 m Vodojmi Rosava II Vidstan do oblasnogo centru 92 km Vidstan do rajonnogo centru 48 km Najblizhcha zaliznichna stanciya Mironivka Vidstan do zaliznichnoyi stanciyi 11 km Misceva vlada Adresa radi 08801 Kiyivska obl Obuhivskij r n m Mironivka vul Sobornosti 48 Karta Zelenki Zelenki Mapa Zelenki u VikishovishiGeografiyaRoztashovane na richci Rosavi II za 48 km vid rajonnogo centru ta za 11 km vid zaliznichnoyi stanciyi Mironivka vzdovzh avtomagistrali Kiyiv Dnipro N01 NaselennyaChiselnist naselennya s Zelenki Rik Chislo os 1740 800 1790 1127 1863 3170 1865 3092 1900 5426 1963 4000 1971 3532 1991 2304 1994 2103 2000 1987 2001 1873 2011 1770 Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku buv nastupnim Movnij sklad naselennya s Zelenki Mova Kilkist osib Vidsotok ukrayinska 1827 97 54 rosijska 41 2 19 biloruska 3 0 16 moldavska 2 0 11NazvaPervinnu nazvu sela bulo vtracheno Isnuye dvi versiyi pohodzhennya nazvi sela za odniyeyu z nih na pochatku XVII stolittya u ci miscya zayihali troye kozakiv Miron Zelenij Gerasim Salo ta Roman Zelenij Miron oselivsya na teritoriyi teperishnoyi Mironivki Salo Salova Hutora a Roman Zelenij na teritoriyi sela Zelenki Za inshoyu na pochatku XVII stolittya na misci teperishnih Zelenok stoyalo kozache vijsko pid provodom koshovogo kozaka Romana Zelenogo i koli napali tatari bagato selyan ta kozakiv pishli u bij Zagiblih potim pohovali u velikij mogili yaka zgodom porosla travoyu zazelenila stala Zelenoyu mogiloyu Mozhlivo i cej faktor vplinuv na nazvu sela IstoriyaU 1649 roci v reyestri Maslivskoyi sotni sela Mironivka Zelenki Saliv Hutir vzhe znachilisya yak poselennya z takimi nazvami U XVIII stolitti Zelenki nalezhali do Boguslavskogo starostva 1739 roku starosta Boguslavskij Yurij Lyubomirskij nadaye dozvil na nadil zemli u 96 desyatin dlya cerkvi U 1758 roci na Pokrovu v Zelenkah osvyachuyetsya p yatikupolna derev yana cerkva na chest Pokrova Presvyatoyi Bogorodici Klirovi vidomosti metrichni knigi spovidni rozpisi cerkvi Pokrova Presvyatoyi Bogorodici s Zelenki Boguslavskogo povitu vid 1846 roku Kanivskogo povitu Kiyivskoyi guberniyi zberigayutsya u fondah CDIAK Ukrayini U 1770 h rokah pislya obrannya korolem Rechi Pospolitoyi knyazya Stanislava Avgusta Ponyatovskogo ci zemli stayut vlasnistyu polskoyi koroni U 1792 roci miscevi cerkovni volodari osobisto u polskogo korolya prosili dozvolu na zatverdzhennya svyashenika Mihajla Grushevskogo na posadu nastoyatelya parafiyalnoyi cerkvi s Zelenki Boguslavskoyi volosti z privodu smerti poperednogo nastoyatelya Ivana Kulikovskogo Obov yazkovim buv soyuz iz zagalnoyu Rimo katolickoyu cerkvoyu Ale vzhe 1795 roku o M Grushevskij priyednavsya do Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi Majzhe stolittya z 1800 h rokiv nastoyatelyami zelenkivskogo hramu Pokrova Presvyatoyi Bogorodici buli svyasheniki davnogo ukrayinskogo shlyahetnogo rodu Sikorskih U 1740 roci u Zelenkah bulo 100 dvoriv ta 800 meshkanciv u 1790 roci 235 dvoriv ta 1127 meshkanciv U 1799 roci ci zemli stali vlasnistyu grafa Francisheka Ksaveriya Branickogo Moloda druzhina grafa Oleksandra rozgornula zhvavu torgivlyu zernom yake stali viroshuvati na stepovih perelogah Vid seredini XIX stolittya tam pochali viroshuvati j cukrovi buryaki U seredini XIX stolittya v Zelenkah meshkalo blizko troh tisyach kripakiv paniv Branickih Selyani chasto zgaduvali svoyi kozacki koreni buntuvali Tak u 1855 roci voni domagalisya vid Branickogo ukazu pro volyu pobili svyashenika zelenkivskoyi cerkvi Trohima Chernyahivskogo yakij ne buv loyalnim do kripakiv 27 lipnya 1859 roku u Zelenkah zanochuvav zaareshtovanij T Shevchenko yakogo suprovodzhuvav sockij i pryamuvali voni vid sela Moshni do Kiyeva a dali na zaslannya Dosi zberigayutsya perekazi pro te yak poet trivalij chas spilkuvavsya z zelenkivcyami vid nih zapisav narodnu pisnyu Oj p yana ya p yana Odnu z vulic ta majdan u Zelenkah nazvano na chest Velikogo Kobzarya takozh na vshanuvannya pam yati pro cyu podiyu u seli vstanovlenij pam yatnij znak T Shevchenku U 1862 1863 rokah chiselnist naselennya u Zelenkah stanovila 3170 osib U 1865 roci dvoriv bulo 380 a naselennya zmenshilosya do 3092 osib 1865 roku Ministerstvom narodnoyi osviti bulo zbudovano odnoklasnu shkolu yaka cherez rik stala triklasnoyu Krim togo v budinku svyashenika mistilasya pochatkova shkola 1 j klas z 26 uchnyami perevazhno ditmi zamozhnih selyan Volodinnya Branickih podilyalisya na veliki ekonomiyi fermi yakimi upravlyali orendari i z chasom yih vikupovuvali okremi pomishiki Tak 990 desyatin zemli mizh Zelenkami j ninishnoyu zaliznichnoyu gilkoyu Mironivka Kagarlik pridbav pomishik Kozlovskij Tut bulo zasnovano veliku ekonomiyu Vilhovu Olshanicku zgodom pomishicku sadibu ta mayetok 1894 roku u Zelenkah nalichuvalosya vzhe 4956 meshkanciv a u 1900 roci 668 dvoriv ta 5426 meshkanciv z nih 2694 choloviki ta 2712 zhinok Tut bula pravoslavna cerkva diyalo 22 vitryaki 6 bakalijnih lavok silskij bank Torguvali u seli 8 kupciv Naselennya zajmalosya zemlerobstvom chastina jshla na zarobitki u Tavrijsku Hersonsku Katerinoslavsku guberniyi Selu nalezhalo 7095 desyatin zemli u tomu chisli pomishickoyi 2418 desyatin selyanskoyi 4560 Selo na toj chas nalezhalo spadkoyemcyam Francisheka Ksaveriya Branickogo Oleksandru Kostyantinu ta Vladislavu Branickim Zemli orenduvali D M Ostapenko F Jordan T Lukashevich Pomishicke gospodarstvo velosya za chotiripilnoyu sistemoyu selyanske za tripilnoyu Chastina selyan pracyuvala v ekonomiyah i oderzhuvala platnyu Na pochatku XX stolittya u Zelenkah bulo vidkrito odnoklasnu narodnu shkolu U 1907 roci zemska uprava vidilila koshti dlya budivnictva novoyi shkoli yaka u 1910 roci stala dvoklasnoyu Zgodom tut stalo p yat klasiv de navchalosya 150 uchniv yakih navchalo shist uchiteliv Pershim direktorom shkoli buv A O Bidnij U rosijsko yaponskij vijni 1904 1905 rokiv brav uchast zhitel Zelenok K Babenko a L Kapishon ta O Pligun sluzhili na pancerniku Knyaz Potomkin Tavrijskij ta brali uchast u povstanni komandi pancernika Uchasnikami rosijsko tureckoyi vijni 1914 1917 rokiv buli S Tokovenko ta P Pushnyak Pislya 1917 roci malozemelni ta bezzemelni selyani oderzhali nadili zemli z konfiskovanih pomishickih volodin U 1918 roci v Zelenkah stvoryuyetsya miscevij kompartijnij oseredok organizatorom yakogo stav Matvij Dubik 1923 roku rozpochinayetsya organizovane pereselennya malozemelnih selyan u step Za prikladom selyan Karapishiv j Misajlivki blizko 80 simej iz Zelenok u 1924 1925 rokah pereselyayutsya u step obravshi misce bilya spalenogo mayetku ta ekonomiyi pana Kozlovskogo Organizovuye ta ocholyuye pereselennya toj samij Matvij Dubik na chest yakogo zgodom nazvali nove selo Matviyivkoyu 1921 roku v Zelenkah stvoreno pershu v rajoni artil imeni V I Lenina zgodom yiyi peretvoreno na odnojmennij kolgosp U 1925 roci T A Gurinenkom organizovano TSOZ imeni M D Leontovicha Navesni 1921 roku Mironivska silska rada vidilila zemli pid plantaciyi cukrovih buryakiv dlya Mironivskogo cukrozavodu Postupovo radgosp Chervonij Zhovten rozshiryavsya jogo filiyi buli stvoreni v navkolishnih selah Oleksandrivci Kozini Rosavi a takozh u Zelenkah yakim pidporyadkovuvalisya zemli hutoriv Polove ta Svitle 1928 roku na teritoriyi zemelnogo masivu Zelenok funkciyuvalo p yat kolgospiv imeni Lenina imeni Kalinina imeni Petrovskogo imeni Stalina imeni Gazeti Pravda Golovoyu Zelenkivskoyi silskoyi radi u 1928 1929 rokah buv V K Sidorenko U 1930 roci pochalasya sucilna kolektivizaciya sho zakinchilasya za dva roki U vidpovid na opir kolektivizaciyi ta zadlya zabezpechennya norm hlibozagotivli u seli pochalosya viluchennya produktiv harchuvannya vidtak golod Za svidchennyami meshkanciv sela yaki perezhili golod pid chas Golodomoru u 1932 1933 rokah pomerlo golodnoyu smertyu blizko 650 osib u tomu chisli usi meshkanci Varenikovogo Yaru Vdalosya vstanoviti imena lishe 77 osib z nih 23 ditej Pomerlih zvozili na kladovisha do zagalnih yam na 50 100 osib V seli Zelenkah odna z takih zagalnih mogil roztashovana v kutku Ochkolasivka na miscevomu kladovishi U miscyah pohovan zhertv golodu u 1997 roci zelenkivcyami vstanovleno pam yatni znaki vigotovleni miscevimi majstrami Dokladnishe Perelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Kiyivska oblast U 1934 roci v Zelenkah vidkrito semirichnu shkolu Z pochatkom nimecko radyanskoyi vijni 661 meshkanec sela pishov na front Oboronni boyi za selo vela 97 ma strilecka diviziya 233 go strileckogo polku Zelenki buli okupovani 3 serpnya 1941 roku Pid chas okupaciyi v seli diyala pidpilna grupa na choli z zhitelem Zelenok kolishnim golovoyu kolgospu F J Cherednikom yaka mala zv yazok z kiyivskim pidpillyam partizanskimi zagonami M Koshovogo ta I Prijmaka Cherez zradu odnogo z miscevih grupu bulo vikrito ta pid chas boyu yiyi bulo znisheno zaginuv i yiyi kerivnik F Cherednik Na chest F Cherednika nazvano vulicyu v Zelenkah Vizvolili selo 30 sichnya 1944 roku pidrozdili 180 yi strileckoyi diviziyi Monument radyanskomu soldatu na misci spilnogo pohovannya voyiniv Chervonoyi Armiyi ta voyiniv odnoselciv yaki zaginuli pid chas nimecko radyanskoyi vijni Zelenki centr sela Na frontah vijni zaginuli 344 meshkanci sela Okupantami bulo rozstrilyano blizko 10 zelenkivciv Za bojovi zaslugi blizko 180 meshkanciv sela nagorodzheni ordenami i medalyami Odnu z vulic sela nazvano na chest meshkanciv Zelenok sho meshkali na vulici Pishanij ta zaginuli u tij vijni brativ Morozovih dev yatoh brativ p yatoh siniv Petra Morozova chotiroh Pavla Morozova U povoyenni roki v Zelenkah buli vidrodzheni kolgospi imeni Lenina golova P T Kovalenko imeni Stalina golova P M Moroz imeni Kalinina golova Kolodij imeni Petrovskogo golova G H Otichenko imeni Gazeti Pravda golova I M Lisenko Vzhe 1946 roku kolgospi nalagodili derzhpostachannya osnovnih kultur zemlerobstva i produkciyi tvarinnictva U 1948 roci buv vidnovlenij buryakoradgosp Chervonij Zhovten Mironivskogo cukrovogo zavodu odna z filij yakogo Verbova roztashovanij na zemlyah sil Svitle ta Polove Sela buli pidporyadkovani Zelenkivskij silskij radi do 1990 h rokiv U 1955 roci zelenkivski kolgospi imeni Stalina imeni Kalinina ta imeni Gazeti Pravda ob yednalisya u kolgosp imeni Hrushova piznishe perejmenovanij na kolgosp Ukrayina kolgospi imeni Lenina ta imeni Petrovskogo na kolgosp imeni Lenina 1956 roku provedena elektrifikaciya sela 1961 roku za otrimannya visokih vrozhayiv zernovih pracivnikam kolgospu Ukrayina vruchenij perehidnij Chervonij prapor Starchenkivskogo rajkomu partiyi ta vikonkomu Starchenkivskoyi rajonnoyi radi V artili imeni Lenina na pochatku 1960 h rokiv kultivuvavsya sort ozimoyi pshenici Mironivska 264 1961 roku brigadi Illi Perekotiya ta Oleksandra Prohorenka zibrali po 43 centneri cogo sortu pshenici z gektara Do 1967 roku cherez Zelenki prokladeno odnu z dilyanok asfaltovanogo avtoshlyahu Kiyiv Dnipropetrovsk takozh prokladeno dorogi do tvarinnickih ferm Pobudovano mehanizovanij tvarinnickij kompleks Sporudzheno novu budivlyu silmagu radiovuzol majsternyu pobutovogo obslugovuvannya naselennya stavok dlya ribolovli Zvedeno novu budivlyu dlya silskoyi dilnichnoyi likarni poruch dva zhitlovi budinki dlya likariv Na koshti gospodarstv i silskih rad zoni obslugovuvannya likarni bulo obladnano hirurgichnu operacijnu stomatologichnij fizioterapevtichnij kabineti rentgenkabinet ta laboratoriyi U 1963 roci v seli bulo 1312 dvoriv v yakih meshkalo 4000 osib na pochatku 1970 h rokiv 3532 meshkanci Na pochatku 1970 h rokiv u Zelenkah rozmishuvalisya centralni sadibi kolgospu Ukrayina zemelnij fond yakogo stanoviv 3293 ga ta kolgospu imeni Lenina 2419 ga Obidva gospodarstva specializuvalisya na rilnictvi ta m yaso molochnomu tvarinnictvi U Zelenkah na toj chas pracyuvali serednya ta vosmirichna shkoli silskij Budinok kulturi klub dvi biblioteki dilnichna likarnya 1973 roku kolgospi Ukrayina ta imeni Lenina ob yednalisya v odin imeni Lenina kotrij zgodom stav trimiljonnikom U 1979 roci na misci de kolis stoyala silska cerkva sporudzhena nova tripoverhova shkola a takozh v seli zbudovano dityachij sadok i Budinok kulturi a takozh asfaltovano dorogi Na pochatku 1990 h rokiv centralnu sadibu kolgospu imeni Lenina bulo gazifikovano U 1991 roci v seli nalichuvalosya 2304 meshkanci u 1994 roci 2103 meshkanci u 2000 roci 1987 meshkanciv Nini u seli diyut komunalnij zaklad Zelenkivskij navchalno vihovnij kompleks Zagalnoosvitnya shkola I III stupeniv doshkilnij navchalnij zaklad magazini na bazi dilnichnoyi likarni funkcionuyut ambulatoriya ta stacionarne viddilennya na 10 lizhok 2014 roku do sela z metoyu vidbudovi na novomu misci bulo perevezeno napivzrujnovanu cerkvu Rizdva Bogorodici z sela Mali Pricki zbudovanu u 1906 1907 rokah 28 kvitnya 2016 roku u seli vidbulosya osvyachennya hresta ta zakladennya narizhnogo kamenya fundamentu majbutnogo Svyato Pokrovskogo hramu Ukrayinskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi Kiyivskogo Patriarhatu nini PCU Silskogospodarske virobnictvo v seli za roki nezalezhnosti nabulo riznih form gospodaryuvannya V Zelenkah teper diyut TOV Agromars SFG Pripiyalo A V SFG Mayak SFG Gloriya SFG Anastasiya SPD Oleksmi PSP Natali TOV Zelenki PP Smakota PP Zah Nid trans SFG Obrij TOV Mironivskij agrokompleks SFG Edem ta bilshe 40 fizichnih osib pidpriyemciv Vsi gospodarstva specializuyutsya na viroshuvanni zernovih ta tehnichnih kultur Arheologichni doslidzhennyaBilya Zelenok visochiye 12 kurganiv dobi bronzi III pochatok I tisyacholittya do n e ta ranno skifskih chasiv VI V stolit do n e sered nih rozkopanij i doslidzhenij u 1887 roci kochivnickij kurgan Bolgani de bulo viyavleno skelet vershnika v zaliznij kolchuzi sholom strili spisi ta kistyaki dvoh konej vudila stremena GerbNa zelenomu zolota pokrova omofor Omofor oznachaye sho mayuchi hramove svyato na Pokrovu selo spodivayetsya same na yiyi zahist vid usih nezgod Zoloto vkazuye na toj moment chuda koli pokrova syayala pache soncya Dovgi zvivisti liniyi pokrovi nagaduyut veliki rozmiri sela kriz yake prohodit avtomagistral Kolir shita vkazuye na kozaka Mirona Zelenogo z yakim pov yazuyut zasnuvannya sela ta jogo nazvu Vidomi lyudiGordiyevskij Mihajlo Ivanovich ukrayinskij vchenij zakatovanij u 1930 h rokah batko chlena OUN Igorya Mihajlovicha Gordiyevskogo Dubova G T lankova buryakivnichih lanok kolgospu Socperemoga s Frolivka odniyeyu z pershih u Mironivskomu rajoni 1949 roku prisvoyene zvannya Geroya Socialistichnoyi Praci Kavaler ordeniv Lenina i Trudovogo Chervonogo prapora Narodilasya v Zelenkah Ivchenko Volodimir Ivanovich nar 17 listopada 1936 ukrayinskij pismennik prozayik publicist Chlen Nacionalnoyi spilki pismennikiv Ukrayini 1994 Avtor bagatoh narisiv opovidan prigodnickih povistej zokrema vidani jogo knigi Almaznoyu stezhkoyu Dzherela ne zamerzayut Kapshuk V M uchasnik likvidaciyi naslidkiv avariyi na Chornobilskij AES Za samoviddanu robotu z likvidaciyi naslidkiv avariyi na Chornobilskij AES nagorodzhenij Gramotoyu Prezidiyi Verhovnoyi Radi URSR Lisenko M G lankova buryakivnichih lanok kolgospu Socperemoga s Frolivka odnij z pershih u Mironivskomu rajoni 1947 roku prisvoyene zvannya Geroya Socialistichnoyi Praci Kavaler ordeniv Lenina Zhovtnevoyi revolyuciyi ta Trudovogo Chervonogo prapora Narodilasya v Zelenkah Polikarp Sikorskij mitropolit Ukrayinskoyi Avtokefalnoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v diaspori Chuchmij Ivan Petrovich ukrayinskij naukovec doktor silskogospodarskih nauk profesor kafedri genetiki selekciyi ta nasinnictva Umanskogo derzhavnogo agrarnogo universitetu Avtor ponad 30 sortiv i gibridiv kukurudzi pshenici yachmenyu Nagorodzhenij ordenom Trudovogo Chervonogo prapora laureat Derzhavnih premij SRSR ta URSR Avtor dekilkoh zbirok gumoristichnih opovidan zokrema Smihoterapiya Batki i diti Shpak I F kombajner kolgospu imeni Lenina Nagorodzhenij dvoma ordenami Lenina ordenom Zhovtnevoyi revolyuciyi Za sistematichne perevikonannya virobnichih norm i vidminnu yakist roboti jomu bulo prisvoyeno zvannya Majster zoloti ruki dekilka raziv buv uchasnikom VDNG Ukrayini i SRSR Nagorodzhenij bronzovoyu medallyu VDNG SRSR Na jogo chest nazvana vulicya v Zelenkah Uchasniki rosijsko ukrayinskoyi vijni na shodi Ukrayini Na zahisti cilisnosti Ukrayini stali nashi zemlyaki Volkov V V Galich O P Geringer D A Golovanenko M Ya Gomon I Yu Gubskij O V Donik V V Ivchenko O M Komar M A Lehman I Yu Maslyuk M V Misyukevich S V Misyukevich Yu Stadnik I F Tovmach M M Haraishvili R O Hizhnyak S V Shkarban Yu S Shlyahta O V Yushuk V M PrimitkiOficijnij sajt Mironivskoyi miskoyi TG myronivka mrada gov ua originalu za 22 zhovtnya 2021 Procitovano 23 zhovtnya 2021 Oblikova kartka sela Zelenki rada gov ua Verhovna rada Ukrayini originalu za 8 listopada 2018 Procitovano 11 zhovtnya 2020 Znajti poshtovij indeks ukrposhta ua Ukrposhta originalu za 4 zhovtnya 2021 Procitovano 12 lipnya 2022 Prognoz pogodi v seli Zelenki weather in ua Pogoda v Ukrayini originalu za 24 travnya 2022 Procitovano 11 zhovtnya 2020 Vidstani vid sela Zelenki della com ua originalu za 28 zhovtnya 2021 Procitovano 11 zhovtnya 2020 Mironivska miska gromada Obuhivskij rajon Kiyivska oblast s Zelenki socialdata org ua originalu za 7 kvitnya 2023 Procitovano 20 zhovtnya 2023 Zelenki s cdiak archives gov ua CDIAK originalu za 22 lipnya 2019 Procitovano 11 zhovtnya 2020 Po zemli kiyivskij 1963 Ivchenko Volodimir Ivanovich litmir me LitMir 5 lyutogo 2019 Procitovano 11 zhovtnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Nedijsnij mertvij url dead dovidka DzherelaZelenki Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR v 26 t Kiyivska oblast Red kol toma Rudich F M gol redkol Bakumenko P I Bachinskij P P Borsh Yu F Guslistij K G Kononenko V I Korolov B I zast gol redkol Majstrenko A A vidp sekr redkol Makarenko G K Marchenko M I Panin Ya G Petrenko M 3 Pshenichnij G S Sazhenyuk S N Sergiyenko G Ya Slabyeyev I S Tiholaz G A Shevchenko F P Shmorgun P M AN URSR Institut istoriyi Kiyiv Golovna redakciya URE AN URSR 1971 S 460 I M Balaban K L Zalevska Zelenki Mista i sela Ukrayini Kiyivshina istoriko krayeznavchi narisi V Bolgov A Prisyazhnyuk Kiyiv 2011 T 2 S 86 87 Mironivskij rajon s Zelenki Nacionalna kniga pam yati zhertv Golodomoru 1932 1933 rokiv v Ukrayini Kiyivska oblast Uporyadn Gaj A I Gol red kol Ulyanchenko V I Red kol Butnik V G Gaj A I ker red vid grupi Danilenko V P Yerema P M zast gol red kol Zaharchenko P P Kondruk V P Romanchishin V G Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Kiyivska oblasna derzhavna administraciya Bila Cerkva Bukva 2008 S 537 539 1250 1325 1326 ISBN 978 966 7195 95 3 Po zemli kiyivskij Putivnik dovidnik O D Batushan M I Sikorskij I F Chepurij Kiyiv Kiyivske oblasne knizhkovo gazetne vidavnictvo 1963 S 205 PosilannyaZovnishni videofajli selo Zelenki 2015 r Oficijnij sajt sela Zelenki zelenki at ua originalu za 28 chervnya 2022 Procitovano 12 lipnya 2022 Budivnictvo Hramu Presvyatoyi Bogorodici v seli Zelenki mironovka in ua Gromada Mironivshini 25 grudnya 2016 originalu za 27 grudnya 2016 Procitovano 12 lipnya 2022 Zelenki z Bozhoyu pomichchyu i za uchasti nebajduzhih lyudej buduyetsya Ukrayinska cerkva mironovka in ua Gromada Mironivshini 5 sichnya 2017 originalu za 9 sichnya 2017 Procitovano 12 lipnya 2022 Selo Zelenki Kiyivska oblast Obuhivskij rajon Mironivska teritorialna gromada decentralization gov ua originalu za 20 chervnya 2023 Procitovano 20 zhovtnya 2023 Ce nezavershena stattya z geografiyi Kiyivskoyi oblasti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi