Друга Балканська війна — швидкоплинна війна 29 червня — 29 липня 1913 року за розділ Македонії між Болгарським царством з одного боку, й Османською імперією, Румунським королівством, Королівством Чорногорія, Королівством Сербія і Грецьким королівством з іншого. Війна була спровокована дипломатами Австро-Угорської та Німецької імперії, які прагнули розвалити Балканський союз.
Друга Балканська війна | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Балканські війни Османські війни в Європі | |||||||||||
![]() Сербські солдати в Кратово. 20 червня 1913 | |||||||||||
| |||||||||||
Сторони | |||||||||||
![]() ![]() ![]() | |||||||||||
Командувачі | |||||||||||
![]() ![]() ![]() ![]() | |||||||||||
Військові сили | |||||||||||
![]() ![]() ![]() | |||||||||||
Втрати | |||||||||||
![]() ![]() ![]() |
Болгарське царство програло війну. У результаті політична ситуація на Балканському півострові змінилася на користь Французької республіки, Австро-Угорської та Німецькоі імперій. Російська імперія навпаки — втратила свій вплив. Територія, захоплена Болгарським царством у Першій Балканській війні, була поділена між країнами-переможницями.
Причини
Історичні передумови
Османська імперія, розширюючи свою територію з моменту виникнення, у XV столітті захопила Балканський півострів. На півострові ще до приходу османів мешкало багато ворожих один до одного народів. Спільний противник — Османська імперія — змусив їх консолідуватися. У XVII столітті почалося поступове ослаблення імперії. Завоюванні османами народи прагнули до незалежності, тому в XVIII столітті в ослабленій імперії не раз відбувалися повстання національних меншин. До середини XIX століття почалося формування етнократичних держав. На Балканському півострові, частина населення якого була православними християнами і слов'янами, цей процес відбувався за підтримки Російської імперії. До кінця XIX століття Османська імперія втратила значну частину своїх європейських володінь, на території яких виникли незалежні Сербія, Болгарія, Румунія, Греція і Чорногорія..
Протистояння великих держав на Балканах призвело до виникнення Балканського союзу — військового оборонного союзу Болгарського царства, Королівства Сербія, Грецького королівства і Королівства Чорногорія. Союз створювався під егідою Російської імперії і був спрямований проти Австро-Угорської імперії, оскільки нещодавня Боснійська криза призвела до дестабілізації ситуації на Балканах. Проте Балканський союз почав ворогувати з Османською імперією. В ослабленій імперії мешкала велика кількість болгар, греків і сербів. Крім того, болгарський уряд бажав максимально розширити кордони Болгарського царства, створивши Велику Болгарію — імперію, що мала охопити всю східну частину Балкан. Серби воліли отримати доступ до Адріатичного моря, приєднавши до своєї країни Західну Македонію і Албанію. Чорногорці прагнули зайняти великі османські порти на Адріатиці і Новопазарський санджак. Греки, як і болгари, воліли максимально розширити кордони своєї країни. Пізніше, вже після Першої світової війни, виникла Велика ідея Венізелоса — відтворення Візантійської імперії зі столицею в Константинополі (Стамбулі). Були, проте, в союзі й суперечності. Так, Болгарське царство і Королівство Сербія сперечалися про належність Македонії, Королівство Греція і Болгарське царство — про належність Фракії. Румунське королівство, яка не входила в союз, теж мала територіальні претензії до Болгарського царства, а в ході Першої Балканської війни ці претензії вона використовувала для політичного тиску на Болгарію.
Результати Першої Балканської війни
9 жовтня 1912 року офіційно розпочалася Перша Балканська війна, хоча де-факто Королівство Чорногорія початок бойових дій з османськими військами ще 4 жовтня. У перші два місяці війни сили Балканського союзу вели наступ на всіх напрямах. У Македонії була повністю розбита Західна (Македонська) армія Османської імперії, під Киркларелі — Східна. Тривалі бої на , тривалі облоги міст Салоніки і Шкодер змусили сторони розпочати мирні переговори. Переговори було зірвано младотурками, котрі під час Младотурецької революції захопили владу в Османській імперії. Новий уряд імперії негативно ставився до національних меншин держави, тому він закликав османів продовжити війну на Балканах, повернувши до складу імперії «бунтівні регіони». 3 лютого 1913 року о 7-й годині вечора військові дії відновилися. У другу її фазу Балканському союзу вдалося примусити здатися Шкодер і Салоніки. На інших ділянках фронту до 30 травня велася позиційна війна. 30 травня младотурецький уряд все ж погодився підписати в Лондоні мирний договір.
Відповідно до Лондонського мирного договору, Османська імперія втрачала більшу частину своїх європейських володінь і всі острови в Егейському морі. Під її владою залишався лише Стамбул і його околиці. Албанія отримала незалежність, хоча фактично це був протекторат Австро-Угорської імперії й Королівства Італія. Створення нової держави не задовольняло Королівство Греція, Королівство Чорногорія і Королівство Сербія, які хотіли розділити албанські території між собою. Крім того, мирний договір не передбачав, як розподілять в майбутньому втрачені Османською імперією території. Країни-учасниці Балканського союзу мали самостійно розділити окуповані території. Це було проблематично, оскільки Фракія і Македонія відразу після завершення Першої Балканської війни стали спірними територіями між союзниками. Ситуація в цих регіонах постійно нагніталася, Македонія була поділена спірною демаркаційною лінією між Болгарським царством і Королівством Сербія. Нові кордони держав так і не були визначенні.
Нова політична ситуація
Німецька імперія і Австро-Угорська імперія, які наприкінці XIX століття були втягнуті у загальноєвропейську гонку озброєнь, усвідомлювали, що наближається загальноєвропейська війна. Російська імперія була їх потенційним противником, а значно посилений Балканський союз був її союзником. Цього побоювалися Османська імперія, Німецька імперія і Австро-Угорська імперія. Щоб послабити російський вплив на стратегічно важливому Балканському півострові, необхідно було ліквідувати Балканський союз. Прямо оголосити війну союзу Австро-Угорська імперія не могла, оскільки це могло перерости у загальноєвропейську (фактично світову) війну.
У такій ситуації німецькі й австро-угорські дипломати ще наприкінці 1912 року вирішили розвалити союз зсередини. У Белграді — столиці Королівства Сербія — вони схиляли сербського короля до війни з Болгарським царством і Королівством Греція. Аргументувалося це тим, що в Балканській війні серби не отримали бажаного — доступу до Адріатики, але вони можуть це компенсувати, анексуючи Македонію і Салоніки. Таким чином Королівство Сербія отримала б вихід до Егейського моря. Одночасно німці й австро-угорці вели дипломатичну роботу в болгарській столиці — Софії. Болгарському уряду пропонувалося те саме, що й сербському — анексувати Македонію. Австро-Угорська імперія обіцяла Болгарському царству в цьому питанні підтримку. Але думка болгарської сторони не змінилася. Вона як і раніше наполягала на дуже суворому дотриманні всіх пунктів сербо-болгарського союзного договору 1912 року, який заклав підґрунтя Балканського союзу.
Серби, на відміну від болгар, погодилися з німецькими й австро-угорськими дипломатами. Королівство Сербія готувалася до нової війни. Тим часом Королівства Греція, була невдоволена посиленням Болгарського царства і прагнула спільного кордону з Королівством Сербія, 1 червня 1913 року підписала з Королівством Сербія союзний антиболгарський договір. Греки і серби мали спільні інтереси на Балканах — передусім у транзитній торгівлі. Російська імперія, під егідою якої виник Балканський союз, виступала проти його розпаду. Російський уряд закликав мирно врегулювати питання. Планувалося скликати конференцію всіх «зацікавлених сторін» для встановлення нових кордонів. Ситуація погіршувалася реваншизмом младотурків, які хотіли повернути собі втрачені території.
На початку літа 1913 року в Королівстві Сербія сталася радикалізація уряду і всіх верств суспільства.. Почалася насильницька сербізація у захоплених в османів регіонах — Західної Македонії і Косово.
Розповсюджувались шовіністичні ідеї, наприкінці червня сам сербський король став закликати до максимального розширення кордонів держави. Сформувалося вкрай радикальне угруповання «Чорна рука». Воно виникло за підтримки сербської контррозвідки і контролювало більшу частину сербського уряду. Його побоювався сам Карагеоргійович. Внутрішньополітична ситуація загострювалася тим, що частина сербського уряду на чолі з Николою Пашичем не була згідна з політикою «Чорної руки». У газетах стали з'являтися статті про «урядову зраду батьківщини кабінетом Пашича».
Плани та сили
Зосередження військ
До кінця Першої Балканської війни в Болгарському царстві було сформовано 4-та армія, а після війни — 5-та. Обидві армії виступали нарівні з 1-ю, 2-ю і 3-ю. Фактично з часів недавньої війни з Османською імперією в болгарських військах нічого змінилося. До лінії майбутнього фронту — сербсько-болгарського кордону — Болгарське царство стягала війська довго, оскільки ті перебували далеко у .
Сербські війська, головна ударна сила антиболгарського союзу, розтягнулися вздовж усього кордону з Болгарським царством. Всього у Королівстві Сербія було три армії та два самостійних загони. До складу сербських військ ввійшли чорногорські війська, частина яких увійшло до складу 1-ї армії королевича Олександра Карагеоргійовича. Ще одна частина сербських військ залишалася в Скоп'є як резерв. В тому ж місті розташувався штаб верховного командування антиболгарськими силами.
У Королівстві Чорногорія після Першої Балканської війни війська встигли демобілізуватися, тому була знову оголошено мобілізація. У Королівстві Сербія та Болгарському царстві провелась додаткова мобілізація, щоб поповнити сили. С 23 по 27 червня війська обох країн стягувалися до загального кордону. 28 червня війська розпочали військові дії, тоді ж розпочалась дипломатична криза між країнами колишнього Балканського союзу і Російською імперією, яка прагнула врегулювати конфлікт шляхом мирних переговорів. Того ж дня в Петербурзі було призначено час переговорів про належність спірних територій, проте переговори було зірвано війною.
Плани
Болгарське командування планувало атакувати противника на півдні і перекрити сполучення між Королівством Сербія і Королівством Греція. Далі болгари намагались атакувати Скоп'є і потім повністю зайняти Македонію. На захоплених теренах планувалося заснувати болгарську владу й провести пропаганду серед місцевого населення. Як очікувалося, місцеве населення має підтримати болгарську армію. Далі уряд Болгарського царства волів запропонувати противникам перемир'я і почати дипломатичні переговори. Уряд країни вважав, що після захоплення Скоп'є Королівство Сербія під тиском погодиться на всі умови болгар.
Серби ніяких спеціальних планів напередодні війни не розробляли. Лише на початку липня, коли розпочалася війна і сербські війська просувалися углиб Болгарського царства, сербський і грецький уряди вирішили виграти війну за допомогою дипломатії. Планувалося стримувати наступ болгар на всьому фронті, при цьому звинувачуючи Болгарське царство у порушенні союзних договорів, таким чином ізолювавши її.
Перебіг військових дій
Наступ болгар
В останні дні червня ситуація на кордоні загострилася. 29 червня 1913 року о 3 годині ранку болгарські війська без оголошення війни перейшли в наступ на македонській ділянці кордону. Для Королівства Сербія це виявилося несподіванкою, оскільки та чекала початку у Санкт-Петербурзі. , британський дипломат, з приводу початку війни заявив: Болгарія відповідальна за відкриття військових дій, Греція і Сербія цілком заслужили обвинувачення в навмисній провокації.
Спочатку болгарський наступ вівся лише п'ятьма дивізіями 4-ї армії на Македонському фронті та 2-ї армії в напрямку Салонік. Частини 4-ї армії форсували річку , повністю розбивши розташовані там сербські війська, і розділилися на дві частини: перша атакувала сербів біля Криволака, друга — біля . Наступ був успішним і несподіваним, але сербська 1-а армія, яка перебувала на відстані 10 кілометрів від Злети, встигла відреагувати на перетин кордону противником й попрямувала назустріч болгарам. Цією армією особисто командував Олександр Карагеоргієвич.
Увечері того ж дня, о 19 годині, болгарська 2-а армія почала наступ на Салоніки. Потужним ударом були знищені всі передові частини греків, ті, що залишилися в живих, відступили. Частини 11-ї дивізії 2-ї болгарської армії вийшли до узбережжя Егейського моря біля болгарсько-грецького кордону й до річки Струма. Розвинути масштабніший наступ болгарам зашкодила сербська артилерія. З неї було відкрито вогонь по болгарських військах у Салоніках, далі болгари наступати не стали. 30 червня серби, греки і чорногорці офіційно оголосили війну Болгарському царству. Костянтин I, король Греції, який особисто очолив всю грецьку армію, віддав наказ своїм військам перейти в контрнаступ. Тим часом до наступу на Пирот пішли 1-а і 5-та болгарські армії. Наступ захлинувся, армії були зупинені сербами. 2 липня антиболгарський союз узяв ініціативу у свої руки, і сербсько-грецькі війська почали поступово наступати на позиції противника. У полон до сербів потрапляли окремі болгарські частини і артилерія. Так, на підступах до Велеса вдалося взяти до полону 7-му дивізію болгар у повному складі. Біля Злети сербам того ж дня вдалося зупинити наступ військ противника, а вночі значна частина болгарських військ була оточена і знищена сильним артилерійським вогнем. На Овчому полі була оточена значна частина 4-ї болгарської армії.
Битва під Кукушем
Оскільки основні сили болгар на грецькому фронті перебували біля Кукуша, грецьке командування вирішило розбити їх. Для цього в короткий термін було розроблено план, відповідно до якого лівофлангові частини болгарської армії мали бути затримано трьома дивізіями греків, тим часом чотири центральні дивізії грецьких військ повинні атакувати центр противника в Кукуші. Тим часом 10-та грецька дивізія мала обійти з півночі озеро Одран і, контактуючи з сербською армією, діяти спільно. Фактично план передбачав взяти болгарські війська у кільце і знищити. Греки переоцінили війська болгар, вважаючи, в тих не менше 80 000 військових і 150 гармат. Насправді болгари мали 35 000 вояків.
2 липня почалися нові бої між греками й болгарами, які ставали все масштабніше. У вечорі того ж дня до Кукушу підійшли греки. Їхні війська зупинилися неподалік від болгар і провели артпідготовку. Першою почала наступ на лівому фланзі 10-та грецька дивізія. Вона перетнула річку Вардар, частина її атакувала Гавгелі, а інша вступила в незапланований бій з болгарськими військами. На правому фланзі теж почався наступ 1-ї і 6-ї дивізії. Болгари вирішили оборонятися, що дозволило розвинути наступ грекам. Бій тривав всю ніч, а 3 липня греки підійшли до Кукушу впритул і спробували опанувати містом. Увечері болгарські війська з центру і правого флангу відступили до кордону. Лівий фланг болгарських військ продовжував оборону до наступного дня. 4 липня греки змусили відступити залишки військ противника. Як трофеї були взяті 12 артилерійських гармат і 3 кулемети. Після бою 10-та і 5-та грецькі дивізії об'єдналися в лівофлангову групу і разом почали переслідування болгар.
Контрнаступ антиболгарської коаліції
6 липня болгарські війська у Дойрана несподівано для греків припинили відступ. Вони розгорнулися й атакували противника, але атака була відбита, а болгари зазнали серйозні втрати. Після цього випадку їх відступ відновився.
Наступний подібний випадок стався на . Увечері того ж дня греки підійшли до нього. У той момент перевал був повністю зайнятий болгарами. Вони заздалегідь приготувалися відбити атаку, тому розгорнули артилерію і зайняли позиції. Місцевість була гориста, а день дуже спекотним, тому грекам важко було пройти гірськими шляхами з артилерією. Ще важче було її розгорнути. Болгари цим скористалися відкрили прицільний артилерійський вогонь. Попри це, бій виграли греки. Їх армія у кілька разів переважала розбиту болгарську, тому перевал взято, хоч і великими втратами.
7 липня греки ввійшли в Струмицю. Тим часом відступна лівофлангова болгарська дивізія перетягла на свій бік три грецьких, чим полегшила опір грекам центральної болгарської дивізії. Протягом трьох днів вона опиралася перетягненим на себе військам, але теж змушена була відступити. Водночас грекам чинили опір на західному березі Струми у Ветрини. 10 липня опір було зломлено, і болгарські війська відійшли на схід. Болгари не могли розраховувати на перемогу, позаяк їхні армія ослабла і була деморалізована, а противник в тричі перевершував чисельністю болгарські війська.
11 липня сталося з'єднання грецьких і сербських військ. Армія короля Костянтина зустрілася з сербською 3-ю армією. Того ж дня греки з моря висадилися в , яка належала Болгарії. Також силам антиболгарського союзу вдалося зайняти Серре, а 14 липня вони окупували Драму.
Втручання в конфлікт Королівства Румунія та Османської імперії
Румунське королівство ще в ході Першої Балкансько війни тисло на Болгарське царство, погрожуючи втрутитися в конфлікт на боці Османської імперії. Вона вимагала змінити лінію кордону Південної Добруджі на свою користь. З початком Другої Балканської війни румунське керівництво побоювалося втратити наступальну ініціативу, тому готувалося до вторгнення в Болгарське царство.
Одночасно в Османській імперії в ході Першої Балканської війни до влади прийшли младотурки, з їхнім приходом в країні запанували реваншистські настрої. Османська імперія після підписання Лондонського мирного договору не могла повернути собі всі втрачені території, тому скористалася Другою Балканською війною для часткової компенсації втрат Першої. Фактично султан не давав жодних наказів розпочати військові дії, ініціатором відкриття другого фронту став Енвер-паша, лідер младотурків. Командувачем операції він призначив .
12 липня османські сили перетнули річку Марицю. Їхній авангард складався з кілька частин кавалерії, серед них була одна іррегулярна з курдів. Одночасно 14 липня румунська армія перетнула румуно-болгарський кордон в районі Добруджі й попрямувала на південь уздовж Чорного моря на Варну. Румуни очікували жорстокого опору, але нічого подібного не було. Ба більше, два корпуси румунської кавалерії без опору наблизилися до столиці Болгарського царства — Софії. Опір румунам майже не чинився, бо всі болгарські війська перебували далеко на заході країни — на сербсько-болгарському і греко-болгарському фронтах. Водночас, протягом кількох наступних днів у Східній Фракії османами були знищені всі війська болгар, а 23 липня сили Османської імперії взяли місто Едірне. Східну Фракію османи захопили всього за 10 переходів.
29 липня, коли болгарський уряд зрозумів всю безвихідь ситуації, було підписано перемир'я. Слідом за ним почалися мирні переговори в Бухаресті.
Наслідки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJsTDBKaGJHdGhibDlYWVhKelgwSnZkVzVrWVhKcFpYTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUpoYkd0aGJsOVhZWEp6WDBKdmRXNWtZWEpwWlhNdWFuQm4uanBn.jpg)
Мирні договори
По закінченні Другої Балканської війни 10 серпня 1913 року в столиці Королівства Румунія — Бухаресті — було підписано бухарестський мирний договір. Османська імперія не брала участь у його підписанні. Болгарське царство, як сторона, що програла війну, втрачало майже всі захоплені в ході Першої Балканської війни території і понад того Південну Добруджу. Попри такі територіальні втрати, вихід до Егейського моря країна мала зберегти. Відповідно до договору:
- З моменту ратифікації договору між колишніми противниками настає перемир'я
- Встановлюється новий румуно-болгарський кордон в Добруджі: він починається на заході у Туртукайської гори на Дунаї, потім проходить прямою лінією до Чорного моря на південь від Кранево. Для формування нового кордону створювалася спеціальна комісія, а всі нові територіальні розбіжності протиборчі країни мали вирішувати в третейському суді. Також Болгарське царство зобов'язувалось протягом двох років зруйнувати всі зміцнення біля нового кордону
- Новий сербсько-болгарський кордон з півночі прямував старим, ще довоєнним кордоном. В Македонії кордон проходив по колишньому болгарсько-османському кордону, точніше по вододілу між Вардаром і Струмою. Верхня частина Струми при цьому залишалася у Королівстві Сербія. Далі на півдні новий сербсько-болгарський кордон примикав до нового греко-болгарського кордону. У разі територіальних суперечок, сторони мали звернутися до третейського суду. Для проведення нового кордону також скликалась спеціальна комісія
- Між Королівством Сербія і Болгарським царством мав бути укладений додатковий договір щодо кордонів в Македонії
- Новий греко-болгарський кордон мав починатися від нового сербсько-болгарського, а закінчуватися у гирла річки Мести на березі Егейського моря. Для формування нового кордону скликалась спеціальна комісія, як і у двох попередніх статтях договору сторони при територіальній суперечці повинні звертатися до третейського суду
- Квартири командування сторін мають бути негайно повідомлені про підписання миру, а в Болгарському царстві наступного дня — 11 серпня — має розпочатися демобілізацію
- Евакуація болгарських військ і підприємств з територій, переданих її противникам, має розпочатися у день підписання договору і має завершитися не пізніше 26 серпня
- Під час анексії втрачених Болгарським царством територій Королівство Сербія, Грецьке королівство і Румунське королівство мають повне право користуватися залізничним транспортом Болгарського царства без оплати витрат і проводити реквізицію за умови негайного відшкодування збитків. Всі хворі і поранені, які є підданими болгарського царя і перебувають на окупованих союзниками територіях, мусять перебувати під наглядом й забезпечуватися арміями країн-окупантів
- Повинен відбутися обмін полоненими. Після обміну уряди колишніх країн-суперниць повинні надати одне одному дані про витрати на утримання полонених
- Договір має бути ратифіковано впродовж 15 днів у Бухаресті
У Константинопольському мирному договорі обумовлювався лише болгарсько-османський кордон між Османською імперією і Болгарським царством. Його підписали в Стамбулі лише Болгарське царство і Османська імперія 29 вересня того ж року. Відповідно до нього, Османська імперія назад отримувала частину Східної Фракії і місто Едірне.
Нові спірні території
Завдяки угоді, територія Королівства Сербія збільшилася до 87 780 км²;, на приєднаних землях мешкало 1 500 000 осіб. Грецьке королівство збільшило свої володіння до 108 610 км²;, а її населення, на початок війни було 2 660 000, з підписанням договору становило 4 363 000 осіб. 14 грудня 1913 року, крім відвойованих в османів і болгар територій, Королівству Греція відійшов Крит. Румунське королівство отримала Південну Добруджу площею 6960 км²;, і населенням 286 000 осіб.
Попри значні територіальні втрати, у складі Болгарського царства залишалася відвойована в Османської імперії центральна частина Фракії площею 25 030 км². У болгарській частині Фракії мешкало 129 490 осіб. Таким чином, це було «компенсацією» за загублену Добруджу. Але пізніше Болгарія втратила й цю територію.
На Балканському півострові залишалося багато невирішених територіальних питань ще з часів Першої Балканської війни. Так, не було до кінця визначено кордони Албанії, спірними між Королівством Греція й Османською імперією залишалися острова в Егейському морі. Статус Шкодера взагалі не було визначено. У місті як і раніше перебував великий контингент великих держав — Австро-Угорської імперії, Королівства Італія, Французької республіки та Великої Британії, — а також на нього претендувала Королівство Чорногорія. Королівство Сербія, знову не домігшись в ході війни доступу до моря, воліла анексувати північ Албанії, що йшло всупереч політики Австро-Угорської імперії й Королівства Італія.
Перша світова війна
Мирний договір серйозно змінив політичну ситуацію на Балканах. Остаточний розвал Балканського союзу підтримали Німецька імперія і Австро-Угорська імперія. Болгарський король Фердинанд I був незадоволений таким завершенням війни. Як стверджують, після підписання договору він вимовив фразу «Ma vengence sera terrible». У свою чергу у Другій Балканській війні Королівство Сербія втратила підтримку Російської імперії, але значно посилилася. Австро-Угорська імперія побоювалася виникнення на своїх кордонах сильної держави, яка після поразки Болгарського царства й Османської імперії в Балканських війнах могло стати найсильнішою державою на Балканах. До того ж у Воєводині, яка належала австрійській короні, мешкала велика кількість сербів. Побоюючись сецесії Воєводини, а згодом і повного розпаду імперії, уряд Австро-Угорської імперії шукав привід для оголошення війни сербам.
Тим часом сама Королівство Сербія радикалізувалась. Перемога відразу в двох війнах і різке посилення держави викликали національний підйом. Наприкінці 1913 року сербські війська зробили спробу окупувати частину Албанії, розпочалася Албанська криза, яка завершилася виводом військ Королівства Сербія з новоствореної держави. Одночасно під заступництвом сербської контррозвідки в ході війн сформувалося угруповання «Чорна рука», що контролювало всі органи влади.
Частина угруповання, відома як «Млада Босна», діяла в Боснії й мала за мету відколоти її від Австро-Угорщини. У 1914 році за підтримки «Чорної руки» було скоєне Сараєвське вбивство. Австро-Угорська імперія давно шукала привід ліквідувати єдину державу на Балканах, яке заодно заважало Німецькій імперії проникнути на Близький Схід — Королівство Сербія. Тому вона пред'явила сербській державі ультиматум, слідом за яким розпочалася Перша світова війна.
Реваншистське Болгарське царство у новій війні постало на бік Австро-Угорської імперії та Німецької імперії. Її уряд жадав відновити державні кордони на травень 1913 року, для цього треба було знову перемогти Сербію. Перша світова війна призвела до більших змін на Балканах, ніж попередні дві Балканські. Таким чином, Друга Балканська війна мала далекосяжні непрямі наслідки.
Див. також
Примітки
- (англійською) . Архів оригіналу за 6 травня 2009. Процитовано 21 грудня 2008.
- Балканская война. 1912-1913 гг.
- Задохин А., Низовский А. Пороховой погреб Европы. — ISBN 5–7838–0719–2.
- Влахов Т. Отношения между България и централните сили по време на войните 1912—1918 г.
- Крсто Којовић. Црна књига. Патње Срба Босне и Херцеговине за време светског рата 1914-1918 године.
- Anderson, Frank Maloy and Amos Shartle Hershey. Handbook for the Diplomatic History of Europe, Asia, and Africa 1870-1914.
- Ключников Ю.В., Собанин А.В. Международная политика новейшего времени в договорах, нотах и декларациях. — Т. 1.
- Могилевич А.А., Айрапетян М.Э. На путях к мировой войне 1914—1918.
- «Моя помста буде жахлива»
Джерела
- Бьюкенен Д. У. Мемуары дипломата. — Москва: 2001. — (рос.)
- Мерников А. Г., Спектор А. А. Всемирная история войн. — Минск: 2005. (рос.)
- Петросян Ю. А. Османская империя: могущество и гибель. Исторические очерки. — Москва: 1990. (рос.)
- Писарев Ю. А. Великие державы и Балканы накануне Первой мировой войны. — Москва: 1986. (рос.)
- Троцкий Л. Сочинения. — Москва-Ленинград: 1926 Т. 6. (рос.)
- Хальгартен Г. Империализм до 1914 года. Социологическое исследование германской внешней политики до Первой мировой войны. — Москва: 1961. (рос.)
- Балканские народы и европейские правительства в XVIII — начале ХХ в.. — Москва: Документы и исследования, 1982. (рос.)
- Виноградов В. Н. Об исторических корнях «горячих точек» на Балканах // Новая и новейшая история. — 1993. — № 4. (рос.)
- Поповски В. Историко-правовое и политическое значение Берлинского договора 1878 г. для Македонии // Вопросы истории. — 1997. — № 5. (рос.)
- Erickson, Edward J.; Bush, Brighton C. (2003). Defeat in Detail: The Ottoman Army in the Balkans, 1912–1913. Greenwood Publishing Group. ISBN . (англ.)
- Hall, Richard C. (2000). The Balkan Wars, 1912–1913: Prelude to the First World War. Routledge. ISBN . (англ.)
- Schurman, Jacob Gould (2004). The Balkan Wars 1912 To 1913. Kessinger Publishing. ISBN . (англ.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Друга Балканська війна |
- Jacob Gould Schurman «The Balkan Wars 1912 to 1913» на Google Books [ 11 вересня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
- Leften Stavros Stavrianos «The Balkans Since 1453» [ 30 травня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- (рос.)
- (рос.)
- Бухарестский мирный договор [ 1 червня 2009 у Wayback Machine.] (англ.)
- Хронология Балканских войн [ 6 листопада 2003 у Wayback Machine.] (англ.)
- (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Druga Balkanska vijna shvidkoplinna vijna 29 chervnya 29 lipnya 1913 roku za rozdil Makedoniyi mizh Bolgarskim carstvom z odnogo boku j Osmanskoyu imperiyeyu Rumunskim korolivstvom Korolivstvom Chornogoriya Korolivstvom Serbiya i Greckim korolivstvom z inshogo Vijna bula sprovokovana diplomatami Avstro Ugorskoyi ta Nimeckoyi imperiyi yaki pragnuli rozvaliti Balkanskij soyuz Druga Balkanska vijnaBalkanski vijni Osmanski vijni v YevropiSerbski soldati v Kratovo 20 chervnya 1913 Serbski soldati v Kratovo 20 chervnya 1913Data 29 chervnya 1913 29 lipnya 1913Misce Balkanskij pivostrivPrivid Pragnennya krayin uchasnic Pershoyi balkanskoyi vijni perediliti pridbani teritoriyi Rezultat Porazka Bolgarskogo carstva i rozpodil jogo teritoriyiTeritorialni zmini Chastina Makedoniyi vidijshla Korolivstvu Serbiya chastina Korolivstvu Greciya Osmanska imperiya povernula neveliku chastinu svoyih kolishnih yevropejskih volodin Do Korolivstva Rumuniyi vidijshla Pivdenna DobrudzhaStoroniBolgarske carstvo Korolivstvo Serbiya Grecke korolivstvo Rumunske korolivstvo Osmanska imperiya Korolivstvo ChornogoriyaKomanduvachiMihail Savov Nikola Ivanov Vasil Kutinchev Aleksandr I Radomir Putnik Kostyantin I Oleksandr AvereskuVijskovi sili500 000 220 000 150 000 450 000 255 000 12 000Vtrati18 000 19 000 2000 2000 20 000 2000 Bolgarske carstvo progralo vijnu U rezultati politichna situaciya na Balkanskomu pivostrovi zminilasya na korist Francuzkoyi respubliki Avstro Ugorskoyi ta Nimeckoi imperij Rosijska imperiya navpaki vtratila svij vpliv Teritoriya zahoplena Bolgarskim carstvom u Pershij Balkanskij vijni bula podilena mizh krayinami peremozhnicyami PrichiniIstorichni peredumovi Osmanska imperiya rozshiryuyuchi svoyu teritoriyu z momentu viniknennya u XV stolitti zahopila Balkanskij pivostriv Na pivostrovi she do prihodu osmaniv meshkalo bagato vorozhih odin do odnogo narodiv Spilnij protivnik Osmanska imperiya zmusiv yih konsoliduvatisya U XVII stolitti pochalosya postupove oslablennya imperiyi Zavoyuvanni osmanami narodi pragnuli do nezalezhnosti tomu v XVIII stolitti v oslablenij imperiyi ne raz vidbuvalisya povstannya nacionalnih menshin Do seredini XIX stolittya pochalosya formuvannya etnokratichnih derzhav Na Balkanskomu pivostrovi chastina naselennya yakogo bula pravoslavnimi hristiyanami i slov yanami cej proces vidbuvavsya za pidtrimki Rosijskoyi imperiyi Do kincya XIX stolittya Osmanska imperiya vtratila znachnu chastinu svoyih yevropejskih volodin na teritoriyi yakih vinikli nezalezhni Serbiya Bolgariya Rumuniya Greciya i Chornogoriya Protistoyannya velikih derzhav na Balkanah prizvelo do viniknennya Balkanskogo soyuzu vijskovogo oboronnogo soyuzu Bolgarskogo carstva Korolivstva Serbiya Greckogo korolivstva i Korolivstva Chornogoriya Soyuz stvoryuvavsya pid egidoyu Rosijskoyi imperiyi i buv spryamovanij proti Avstro Ugorskoyi imperiyi oskilki neshodavnya Bosnijska kriza prizvela do destabilizaciyi situaciyi na Balkanah Prote Balkanskij soyuz pochav voroguvati z Osmanskoyu imperiyeyu V oslablenij imperiyi meshkala velika kilkist bolgar grekiv i serbiv Krim togo bolgarskij uryad bazhav maksimalno rozshiriti kordoni Bolgarskogo carstva stvorivshi Veliku Bolgariyu imperiyu sho mala ohopiti vsyu shidnu chastinu Balkan Serbi volili otrimati dostup do Adriatichnogo morya priyednavshi do svoyeyi krayini Zahidnu Makedoniyu i Albaniyu Chornogorci pragnuli zajnyati veliki osmanski porti na Adriatici i Novopazarskij sandzhak Greki yak i bolgari volili maksimalno rozshiriti kordoni svoyeyi krayini Piznishe vzhe pislya Pershoyi svitovoyi vijni vinikla Velika ideya Venizelosa vidtvorennya Vizantijskoyi imperiyi zi stoliceyu v Konstantinopoli Stambuli Buli prote v soyuzi j superechnosti Tak Bolgarske carstvo i Korolivstvo Serbiya sperechalisya pro nalezhnist Makedoniyi Korolivstvo Greciya i Bolgarske carstvo pro nalezhnist Frakiyi Rumunske korolivstvo yaka ne vhodila v soyuz tezh mala teritorialni pretenziyi do Bolgarskogo carstva a v hodi Pershoyi Balkanskoyi vijni ci pretenziyi vona vikoristovuvala dlya politichnogo tisku na Bolgariyu Rezultati Pershoyi Balkanskoyi vijniDokladnishe Londonskij mirnij dogovir 1913 Dokladnishe Persha Balkanska vijna 9 zhovtnya 1912 roku oficijno rozpochalasya Persha Balkanska vijna hocha de fakto Korolivstvo Chornogoriya pochatok bojovih dij z osmanskimi vijskami she 4 zhovtnya U pershi dva misyaci vijni sili Balkanskogo soyuzu veli nastup na vsih napryamah U Makedoniyi bula povnistyu rozbita Zahidna Makedonska armiya Osmanskoyi imperiyi pid Kirklareli Shidna Trivali boyi na trivali oblogi mist Saloniki i Shkoder zmusili storoni rozpochati mirni peregovori Peregovori bulo zirvano mladoturkami kotri pid chas Mladotureckoyi revolyuciyi zahopili vladu v Osmanskij imperiyi Novij uryad imperiyi negativno stavivsya do nacionalnih menshin derzhavi tomu vin zaklikav osmaniv prodovzhiti vijnu na Balkanah povernuvshi do skladu imperiyi buntivni regioni 3 lyutogo 1913 roku o 7 j godini vechora vijskovi diyi vidnovilisya U drugu yiyi fazu Balkanskomu soyuzu vdalosya primusiti zdatisya Shkoder i Saloniki Na inshih dilyankah frontu do 30 travnya velasya pozicijna vijna 30 travnya mladotureckij uryad vse zh pogodivsya pidpisati v Londoni mirnij dogovir Vidpovidno do Londonskogo mirnogo dogovoru Osmanska imperiya vtrachala bilshu chastinu svoyih yevropejskih volodin i vsi ostrovi v Egejskomu mori Pid yiyi vladoyu zalishavsya lishe Stambul i jogo okolici Albaniya otrimala nezalezhnist hocha faktichno ce buv protektorat Avstro Ugorskoyi imperiyi j Korolivstva Italiya Stvorennya novoyi derzhavi ne zadovolnyalo Korolivstvo Greciya Korolivstvo Chornogoriya i Korolivstvo Serbiya yaki hotili rozdiliti albanski teritoriyi mizh soboyu Krim togo mirnij dogovir ne peredbachav yak rozpodilyat v majbutnomu vtracheni Osmanskoyu imperiyeyu teritoriyi Krayini uchasnici Balkanskogo soyuzu mali samostijno rozdiliti okupovani teritoriyi Ce bulo problematichno oskilki Frakiya i Makedoniya vidrazu pislya zavershennya Pershoyi Balkanskoyi vijni stali spirnimi teritoriyami mizh soyuznikami Situaciya v cih regionah postijno nagnitalasya Makedoniya bula podilena spirnoyu demarkacijnoyu liniyeyu mizh Bolgarskim carstvom i Korolivstvom Serbiya Novi kordoni derzhav tak i ne buli viznachenni Nova politichna situaciyaNimecka imperiya i Avstro Ugorska imperiya yaki naprikinci XIX stolittya buli vtyagnuti u zagalnoyevropejsku gonku ozbroyen usvidomlyuvali sho nablizhayetsya zagalnoyevropejska vijna Rosijska imperiya bula yih potencijnim protivnikom a znachno posilenij Balkanskij soyuz buv yiyi soyuznikom Cogo poboyuvalisya Osmanska imperiya Nimecka imperiya i Avstro Ugorska imperiya Shob poslabiti rosijskij vpliv na strategichno vazhlivomu Balkanskomu pivostrovi neobhidno bulo likviduvati Balkanskij soyuz Pryamo ogolositi vijnu soyuzu Avstro Ugorska imperiya ne mogla oskilki ce moglo pererosti u zagalnoyevropejsku faktichno svitovu vijnu U takij situaciyi nimecki j avstro ugorski diplomati she naprikinci 1912 roku virishili rozvaliti soyuz zseredini U Belgradi stolici Korolivstva Serbiya voni shilyali serbskogo korolya do vijni z Bolgarskim carstvom i Korolivstvom Greciya Argumentuvalosya ce tim sho v Balkanskij vijni serbi ne otrimali bazhanogo dostupu do Adriatiki ale voni mozhut ce kompensuvati aneksuyuchi Makedoniyu i Saloniki Takim chinom Korolivstvo Serbiya otrimala b vihid do Egejskogo morya Odnochasno nimci j avstro ugorci veli diplomatichnu robotu v bolgarskij stolici Sofiyi Bolgarskomu uryadu proponuvalosya te same sho j serbskomu aneksuvati Makedoniyu Avstro Ugorska imperiya obicyala Bolgarskomu carstvu v comu pitanni pidtrimku Ale dumka bolgarskoyi storoni ne zminilasya Vona yak i ranishe napolyagala na duzhe suvoromu dotrimanni vsih punktiv serbo bolgarskogo soyuznogo dogovoru 1912 roku yakij zaklav pidgruntya Balkanskogo soyuzu Serbi na vidminu vid bolgar pogodilisya z nimeckimi j avstro ugorskimi diplomatami Korolivstvo Serbiya gotuvalasya do novoyi vijni Tim chasom Korolivstva Greciya bula nevdovolena posilennyam Bolgarskogo carstva i pragnula spilnogo kordonu z Korolivstvom Serbiya 1 chervnya 1913 roku pidpisala z Korolivstvom Serbiya soyuznij antibolgarskij dogovir Greki i serbi mali spilni interesi na Balkanah peredusim u tranzitnij torgivli Rosijska imperiya pid egidoyu yakoyi vinik Balkanskij soyuz vistupala proti jogo rozpadu Rosijskij uryad zaklikav mirno vregulyuvati pitannya Planuvalosya sklikati konferenciyu vsih zacikavlenih storin dlya vstanovlennya novih kordoniv Situaciya pogirshuvalasya revanshizmom mladoturkiv yaki hotili povernuti sobi vtracheni teritoriyi Na pochatku lita 1913 roku v Korolivstvi Serbiya stalasya radikalizaciya uryadu i vsih verstv suspilstva Pochalasya nasilnicka serbizaciya u zahoplenih v osmaniv regionah Zahidnoyi Makedoniyi i Kosovo Rozpovsyudzhuvalis shovinistichni ideyi naprikinci chervnya sam serbskij korol stav zaklikati do maksimalnogo rozshirennya kordoniv derzhavi Sformuvalosya vkraj radikalne ugrupovannya Chorna ruka Vono viniklo za pidtrimki serbskoyi kontrrozvidki i kontrolyuvalo bilshu chastinu serbskogo uryadu Jogo poboyuvavsya sam Karageorgijovich Vnutrishnopolitichna situaciya zagostryuvalasya tim sho chastina serbskogo uryadu na choli z Nikoloyu Pashichem ne bula zgidna z politikoyu Chornoyi ruki U gazetah stali z yavlyatisya statti pro uryadovu zradu batkivshini kabinetom Pashicha Plani ta siliZoseredzhennya vijsk Plani bolgarskoyi operaciyi Do kincya Pershoyi Balkanskoyi vijni v Bolgarskomu carstvi bulo sformovano 4 ta armiya a pislya vijni 5 ta Obidvi armiyi vistupali narivni z 1 yu 2 yu i 3 yu Faktichno z chasiv nedavnoyi vijni z Osmanskoyu imperiyeyu v bolgarskih vijskah nichogo zminilosya Do liniyi majbutnogo frontu serbsko bolgarskogo kordonu Bolgarske carstvo styagala vijska dovgo oskilki ti perebuvali daleko u Serbski vijska golovna udarna sila antibolgarskogo soyuzu roztyagnulisya vzdovzh usogo kordonu z Bolgarskim carstvom Vsogo u Korolivstvi Serbiya bulo tri armiyi ta dva samostijnih zagoni Do skladu serbskih vijsk vvijshli chornogorski vijska chastina yakih uvijshlo do skladu 1 yi armiyi korolevicha Oleksandra Karageorgijovicha She odna chastina serbskih vijsk zalishalasya v Skop ye yak rezerv V tomu zh misti roztashuvavsya shtab verhovnogo komanduvannya antibolgarskimi silami U Korolivstvi Chornogoriya pislya Pershoyi Balkanskoyi vijni vijska vstigli demobilizuvatisya tomu bula znovu ogolosheno mobilizaciya U Korolivstvi Serbiya ta Bolgarskomu carstvi provelas dodatkova mobilizaciya shob popovniti sili S 23 po 27 chervnya vijska oboh krayin styaguvalisya do zagalnogo kordonu 28 chervnya vijska rozpochali vijskovi diyi todi zh rozpochalas diplomatichna kriza mizh krayinami kolishnogo Balkanskogo soyuzu i Rosijskoyu imperiyeyu yaka pragnula vregulyuvati konflikt shlyahom mirnih peregovoriv Togo zh dnya v Peterburzi bulo priznacheno chas peregovoriv pro nalezhnist spirnih teritorij prote peregovori bulo zirvano vijnoyu Plani Bolgarske komanduvannya planuvalo atakuvati protivnika na pivdni i perekriti spoluchennya mizh Korolivstvom Serbiya i Korolivstvom Greciya Dali bolgari namagalis atakuvati Skop ye i potim povnistyu zajnyati Makedoniyu Na zahoplenih terenah planuvalosya zasnuvati bolgarsku vladu j provesti propagandu sered miscevogo naselennya Yak ochikuvalosya misceve naselennya maye pidtrimati bolgarsku armiyu Dali uryad Bolgarskogo carstva voliv zaproponuvati protivnikam peremir ya i pochati diplomatichni peregovori Uryad krayini vvazhav sho pislya zahoplennya Skop ye Korolivstvo Serbiya pid tiskom pogoditsya na vsi umovi bolgar Serbi niyakih specialnih planiv naperedodni vijni ne rozroblyali Lishe na pochatku lipnya koli rozpochalasya vijna i serbski vijska prosuvalisya uglib Bolgarskogo carstva serbskij i greckij uryadi virishili vigrati vijnu za dopomogoyu diplomatiyi Planuvalosya strimuvati nastup bolgar na vsomu fronti pri comu zvinuvachuyuchi Bolgarske carstvo u porushenni soyuznih dogovoriv takim chinom izolyuvavshi yiyi Perebig vijskovih dijNastup bolgar V ostanni dni chervnya situaciya na kordoni zagostrilasya 29 chervnya 1913 roku o 3 godini ranku bolgarski vijska bez ogoloshennya vijni perejshli v nastup na makedonskij dilyanci kordonu Dlya Korolivstva Serbiya ce viyavilosya nespodivankoyu oskilki ta chekala pochatku u Sankt Peterburzi britanskij diplomat z privodu pochatku vijni zayaviv Bolgariya vidpovidalna za vidkrittya vijskovih dij Greciya i Serbiya cilkom zasluzhili obvinuvachennya v navmisnij provokaciyi Spochatku bolgarskij nastup vivsya lishe p yatma diviziyami 4 yi armiyi na Makedonskomu fronti ta 2 yi armiyi v napryamku Salonik Chastini 4 yi armiyi forsuvali richku povnistyu rozbivshi roztashovani tam serbski vijska i rozdililisya na dvi chastini persha atakuvala serbiv bilya Krivolaka druga bilya Nastup buv uspishnim i nespodivanim ale serbska 1 a armiya yaka perebuvala na vidstani 10 kilometriv vid Zleti vstigla vidreaguvati na peretin kordonu protivnikom j popryamuvala nazustrich bolgaram Ciyeyu armiyeyu osobisto komanduvav Oleksandr Karageorgiyevich Uvecheri togo zh dnya o 19 godini bolgarska 2 a armiya pochala nastup na Saloniki Potuzhnim udarom buli znisheni vsi peredovi chastini grekiv ti sho zalishilisya v zhivih vidstupili Chastini 11 yi diviziyi 2 yi bolgarskoyi armiyi vijshli do uzberezhzhya Egejskogo morya bilya bolgarsko greckogo kordonu j do richki Struma Rozvinuti masshtabnishij nastup bolgaram zashkodila serbska artileriya Z neyi bulo vidkrito vogon po bolgarskih vijskah u Salonikah dali bolgari nastupati ne stali 30 chervnya serbi greki i chornogorci oficijno ogolosili vijnu Bolgarskomu carstvu Kostyantin I korol Greciyi yakij osobisto ocholiv vsyu grecku armiyu viddav nakaz svoyim vijskam perejti v kontrnastup Tim chasom do nastupu na Pirot pishli 1 a i 5 ta bolgarski armiyi Nastup zahlinuvsya armiyi buli zupineni serbami 2 lipnya antibolgarskij soyuz uzyav iniciativu u svoyi ruki i serbsko grecki vijska pochali postupovo nastupati na poziciyi protivnika U polon do serbiv potraplyali okremi bolgarski chastini i artileriya Tak na pidstupah do Velesa vdalosya vzyati do polonu 7 mu diviziyu bolgar u povnomu skladi Bilya Zleti serbam togo zh dnya vdalosya zupiniti nastup vijsk protivnika a vnochi znachna chastina bolgarskih vijsk bula otochena i znishena silnim artilerijskim vognem Na Ovchomu poli bula otochena znachna chastina 4 yi bolgarskoyi armiyi Bitva pid KukushemDokladnishe Oskilki osnovni sili bolgar na greckomu fronti perebuvali bilya Kukusha grecke komanduvannya virishilo rozbiti yih Dlya cogo v korotkij termin bulo rozrobleno plan vidpovidno do yakogo livoflangovi chastini bolgarskoyi armiyi mali buti zatrimano troma diviziyami grekiv tim chasom chotiri centralni diviziyi greckih vijsk povinni atakuvati centr protivnika v Kukushi Tim chasom 10 ta grecka diviziya mala obijti z pivnochi ozero Odran i kontaktuyuchi z serbskoyu armiyeyu diyati spilno Faktichno plan peredbachav vzyati bolgarski vijska u kilce i znishiti Greki pereocinili vijska bolgar vvazhayuchi v tih ne menshe 80 000 vijskovih i 150 garmat Naspravdi bolgari mali 35 000 voyakiv 2 lipnya pochalisya novi boyi mizh grekami j bolgarami yaki stavali vse masshtabnishe U vechori togo zh dnya do Kukushu pidijshli greki Yihni vijska zupinilisya nepodalik vid bolgar i proveli artpidgotovku Pershoyu pochala nastup na livomu flanzi 10 ta grecka diviziya Vona peretnula richku Vardar chastina yiyi atakuvala Gavgeli a insha vstupila v nezaplanovanij bij z bolgarskimi vijskami Na pravomu flanzi tezh pochavsya nastup 1 yi i 6 yi diviziyi Bolgari virishili oboronyatisya sho dozvolilo rozvinuti nastup grekam Bij trivav vsyu nich a 3 lipnya greki pidijshli do Kukushu vpritul i sprobuvali opanuvati mistom Uvecheri bolgarski vijska z centru i pravogo flangu vidstupili do kordonu Livij flang bolgarskih vijsk prodovzhuvav oboronu do nastupnogo dnya 4 lipnya greki zmusili vidstupiti zalishki vijsk protivnika Yak trofeyi buli vzyati 12 artilerijskih garmat i 3 kulemeti Pislya boyu 10 ta i 5 ta grecki diviziyi ob yednalisya v livoflangovu grupu i razom pochali peresliduvannya bolgar Kontrnastup antibolgarskoyi koaliciyi6 lipnya bolgarski vijska u Dojrana nespodivano dlya grekiv pripinili vidstup Voni rozgornulisya j atakuvali protivnika ale ataka bula vidbita a bolgari zaznali serjozni vtrati Pislya cogo vipadku yih vidstup vidnovivsya Nastupnij podibnij vipadok stavsya na Uvecheri togo zh dnya greki pidijshli do nogo U toj moment pereval buv povnistyu zajnyatij bolgarami Voni zazdalegid prigotuvalisya vidbiti ataku tomu rozgornuli artileriyu i zajnyali poziciyi Miscevist bula gorista a den duzhe spekotnim tomu grekam vazhko bulo projti girskimi shlyahami z artileriyeyu She vazhche bulo yiyi rozgornuti Bolgari cim skoristalisya vidkrili pricilnij artilerijskij vogon Popri ce bij vigrali greki Yih armiya u kilka raziv perevazhala rozbitu bolgarsku tomu pereval vzyato hoch i velikimi vtratami 7 lipnya greki vvijshli v Strumicyu Tim chasom vidstupna livoflangova bolgarska diviziya peretyagla na svij bik tri greckih chim polegshila opir grekam centralnoyi bolgarskoyi diviziyi Protyagom troh dniv vona opiralasya peretyagnenim na sebe vijskam ale tezh zmushena bula vidstupiti Vodnochas grekam chinili opir na zahidnomu berezi Strumi u Vetrini 10 lipnya opir bulo zlomleno i bolgarski vijska vidijshli na shid Bolgari ne mogli rozrahovuvati na peremogu pozayak yihni armiya oslabla i bula demoralizovana a protivnik v trichi perevershuvav chiselnistyu bolgarski vijska 11 lipnya stalosya z yednannya greckih i serbskih vijsk Armiya korolya Kostyantina zustrilasya z serbskoyu 3 yu armiyeyu Togo zh dnya greki z morya visadilisya v yaka nalezhala Bolgariyi Takozh silam antibolgarskogo soyuzu vdalosya zajnyati Serre a 14 lipnya voni okupuvali Dramu Vtruchannya v konflikt Korolivstva Rumuniya ta Osmanskoyi imperiyi Rumunske korolivstvo she v hodi Pershoyi Balkansko vijni tislo na Bolgarske carstvo pogrozhuyuchi vtrutitisya v konflikt na boci Osmanskoyi imperiyi Vona vimagala zminiti liniyu kordonu Pivdennoyi Dobrudzhi na svoyu korist Z pochatkom Drugoyi Balkanskoyi vijni rumunske kerivnictvo poboyuvalosya vtratiti nastupalnu iniciativu tomu gotuvalosya do vtorgnennya v Bolgarske carstvo Odnochasno v Osmanskij imperiyi v hodi Pershoyi Balkanskoyi vijni do vladi prijshli mladoturki z yihnim prihodom v krayini zapanuvali revanshistski nastroyi Osmanska imperiya pislya pidpisannya Londonskogo mirnogo dogovoru ne mogla povernuti sobi vsi vtracheni teritoriyi tomu skoristalasya Drugoyu Balkanskoyu vijnoyu dlya chastkovoyi kompensaciyi vtrat Pershoyi Faktichno sultan ne davav zhodnih nakaziv rozpochati vijskovi diyi iniciatorom vidkrittya drugogo frontu stav Enver pasha lider mladoturkiv Komanduvachem operaciyi vin priznachiv 12 lipnya osmanski sili peretnuli richku Maricyu Yihnij avangard skladavsya z kilka chastin kavaleriyi sered nih bula odna irregulyarna z kurdiv Odnochasno 14 lipnya rumunska armiya peretnula rumuno bolgarskij kordon v rajoni Dobrudzhi j popryamuvala na pivden uzdovzh Chornogo morya na Varnu Rumuni ochikuvali zhorstokogo oporu ale nichogo podibnogo ne bulo Ba bilshe dva korpusi rumunskoyi kavaleriyi bez oporu nablizilisya do stolici Bolgarskogo carstva Sofiyi Opir rumunam majzhe ne chinivsya bo vsi bolgarski vijska perebuvali daleko na zahodi krayini na serbsko bolgarskomu i greko bolgarskomu frontah Vodnochas protyagom kilkoh nastupnih dniv u Shidnij Frakiyi osmanami buli znisheni vsi vijska bolgar a 23 lipnya sili Osmanskoyi imperiyi vzyali misto Edirne Shidnu Frakiyu osmani zahopili vsogo za 10 perehodiv 29 lipnya koli bolgarskij uryad zrozumiv vsyu bezvihid situaciyi bulo pidpisano peremir ya Slidom za nim pochalisya mirni peregovori v Buharesti NaslidkiKarta vipushena v 1914 roci i demonstruye spirni teritoriyi Balkanskogo pivostrova porohovoyi bochki Yevropi Rozmezhuvannya po Londonskij konferenciyi pered vijnoyu zgori i ostatochni kordoni pislya Drugoyi Balkanskoyi vijni po Buharestskomu miru znizu Mirni dogovori Dokladnishe Buharestskij mirnij dogovir 1913 ta Konstantinopolska mirna ugoda 1913 Po zakinchenni Drugoyi Balkanskoyi vijni 10 serpnya 1913 roku v stolici Korolivstva Rumuniya Buharesti bulo pidpisano buharestskij mirnij dogovir Osmanska imperiya ne brala uchast u jogo pidpisanni Bolgarske carstvo yak storona sho prograla vijnu vtrachalo majzhe vsi zahopleni v hodi Pershoyi Balkanskoyi vijni teritoriyi i ponad togo Pivdennu Dobrudzhu Popri taki teritorialni vtrati vihid do Egejskogo morya krayina mala zberegti Vidpovidno do dogovoru Z momentu ratifikaciyi dogovoru mizh kolishnimi protivnikami nastaye peremir ya Vstanovlyuyetsya novij rumuno bolgarskij kordon v Dobrudzhi vin pochinayetsya na zahodi u Turtukajskoyi gori na Dunayi potim prohodit pryamoyu liniyeyu do Chornogo morya na pivden vid Kranevo Dlya formuvannya novogo kordonu stvoryuvalasya specialna komisiya a vsi novi teritorialni rozbizhnosti protiborchi krayini mali virishuvati v tretejskomu sudi Takozh Bolgarske carstvo zobov yazuvalos protyagom dvoh rokiv zrujnuvati vsi zmicnennya bilya novogo kordonu Novij serbsko bolgarskij kordon z pivnochi pryamuvav starim she dovoyennim kordonom V Makedoniyi kordon prohodiv po kolishnomu bolgarsko osmanskomu kordonu tochnishe po vododilu mizh Vardarom i Strumoyu Verhnya chastina Strumi pri comu zalishalasya u Korolivstvi Serbiya Dali na pivdni novij serbsko bolgarskij kordon primikav do novogo greko bolgarskogo kordonu U razi teritorialnih superechok storoni mali zvernutisya do tretejskogo sudu Dlya provedennya novogo kordonu takozh sklikalas specialna komisiya Mizh Korolivstvom Serbiya i Bolgarskim carstvom mav buti ukladenij dodatkovij dogovir shodo kordoniv v Makedoniyi Novij greko bolgarskij kordon mav pochinatisya vid novogo serbsko bolgarskogo a zakinchuvatisya u girla richki Mesti na berezi Egejskogo morya Dlya formuvannya novogo kordonu sklikalas specialna komisiya yak i u dvoh poperednih stattyah dogovoru storoni pri teritorialnij superechci povinni zvertatisya do tretejskogo sudu Kvartiri komanduvannya storin mayut buti negajno povidomleni pro pidpisannya miru a v Bolgarskomu carstvi nastupnogo dnya 11 serpnya maye rozpochatisya demobilizaciyu Evakuaciya bolgarskih vijsk i pidpriyemstv z teritorij peredanih yiyi protivnikam maye rozpochatisya u den pidpisannya dogovoru i maye zavershitisya ne piznishe 26 serpnya Pid chas aneksiyi vtrachenih Bolgarskim carstvom teritorij Korolivstvo Serbiya Grecke korolivstvo i Rumunske korolivstvo mayut povne pravo koristuvatisya zaliznichnim transportom Bolgarskogo carstva bez oplati vitrat i provoditi rekviziciyu za umovi negajnogo vidshkoduvannya zbitkiv Vsi hvori i poraneni yaki ye piddanimi bolgarskogo carya i perebuvayut na okupovanih soyuznikami teritoriyah musyat perebuvati pid naglyadom j zabezpechuvatisya armiyami krayin okupantiv Povinen vidbutisya obmin polonenimi Pislya obminu uryadi kolishnih krayin supernic povinni nadati odne odnomu dani pro vitrati na utrimannya polonenih Dogovir maye buti ratifikovano vprodovzh 15 dniv u Buharesti U Konstantinopolskomu mirnomu dogovori obumovlyuvavsya lishe bolgarsko osmanskij kordon mizh Osmanskoyu imperiyeyu i Bolgarskim carstvom Jogo pidpisali v Stambuli lishe Bolgarske carstvo i Osmanska imperiya 29 veresnya togo zh roku Vidpovidno do nogo Osmanska imperiya nazad otrimuvala chastinu Shidnoyi Frakiyi i misto Edirne Novi spirni teritoriyi Zavdyaki ugodi teritoriya Korolivstva Serbiya zbilshilasya do 87 780 km na priyednanih zemlyah meshkalo 1 500 000 osib Grecke korolivstvo zbilshilo svoyi volodinnya do 108 610 km a yiyi naselennya na pochatok vijni bulo 2 660 000 z pidpisannyam dogovoru stanovilo 4 363 000 osib 14 grudnya 1913 roku krim vidvojovanih v osmaniv i bolgar teritorij Korolivstvu Greciya vidijshov Krit Rumunske korolivstvo otrimala Pivdennu Dobrudzhu plosheyu 6960 km i naselennyam 286 000 osib Popri znachni teritorialni vtrati u skladi Bolgarskogo carstva zalishalasya vidvojovana v Osmanskoyi imperiyi centralna chastina Frakiyi plosheyu 25 030 km U bolgarskij chastini Frakiyi meshkalo 129 490 osib Takim chinom ce bulo kompensaciyeyu za zagublenu Dobrudzhu Ale piznishe Bolgariya vtratila j cyu teritoriyu Na Balkanskomu pivostrovi zalishalosya bagato nevirishenih teritorialnih pitan she z chasiv Pershoyi Balkanskoyi vijni Tak ne bulo do kincya viznacheno kordoni Albaniyi spirnimi mizh Korolivstvom Greciya j Osmanskoyu imperiyeyu zalishalisya ostrova v Egejskomu mori Status Shkodera vzagali ne bulo viznacheno U misti yak i ranishe perebuvav velikij kontingent velikih derzhav Avstro Ugorskoyi imperiyi Korolivstva Italiya Francuzkoyi respubliki ta Velikoyi Britaniyi a takozh na nogo pretenduvala Korolivstvo Chornogoriya Korolivstvo Serbiya znovu ne domigshis v hodi vijni dostupu do morya volila aneksuvati pivnich Albaniyi sho jshlo vsuperech politiki Avstro Ugorskoyi imperiyi j Korolivstva Italiya Persha svitova vijna Div takozh Mirnij dogovir serjozno zminiv politichnu situaciyu na Balkanah Ostatochnij rozval Balkanskogo soyuzu pidtrimali Nimecka imperiya i Avstro Ugorska imperiya Bolgarskij korol Ferdinand I buv nezadovolenij takim zavershennyam vijni Yak stverdzhuyut pislya pidpisannya dogovoru vin vimoviv frazu Ma vengence sera terrible U svoyu chergu u Drugij Balkanskij vijni Korolivstvo Serbiya vtratila pidtrimku Rosijskoyi imperiyi ale znachno posililasya Avstro Ugorska imperiya poboyuvalasya viniknennya na svoyih kordonah silnoyi derzhavi yaka pislya porazki Bolgarskogo carstva j Osmanskoyi imperiyi v Balkanskih vijnah moglo stati najsilnishoyu derzhavoyu na Balkanah Do togo zh u Voyevodini yaka nalezhala avstrijskij koroni meshkala velika kilkist serbiv Poboyuyuchis secesiyi Voyevodini a zgodom i povnogo rozpadu imperiyi uryad Avstro Ugorskoyi imperiyi shukav privid dlya ogoloshennya vijni serbam Tim chasom sama Korolivstvo Serbiya radikalizuvalas Peremoga vidrazu v dvoh vijnah i rizke posilennya derzhavi viklikali nacionalnij pidjom Naprikinci 1913 roku serbski vijska zrobili sprobu okupuvati chastinu Albaniyi rozpochalasya Albanska kriza yaka zavershilasya vivodom vijsk Korolivstva Serbiya z novostvorenoyi derzhavi Odnochasno pid zastupnictvom serbskoyi kontrrozvidki v hodi vijn sformuvalosya ugrupovannya Chorna ruka sho kontrolyuvalo vsi organi vladi Chastina ugrupovannya vidoma yak Mlada Bosna diyala v Bosniyi j mala za metu vidkoloti yiyi vid Avstro Ugorshini U 1914 roci za pidtrimki Chornoyi ruki bulo skoyene Sarayevske vbivstvo Avstro Ugorska imperiya davno shukala privid likviduvati yedinu derzhavu na Balkanah yake zaodno zavazhalo Nimeckij imperiyi proniknuti na Blizkij Shid Korolivstvo Serbiya Tomu vona pred yavila serbskij derzhavi ultimatum slidom za yakim rozpochalasya Persha svitova vijna Revanshistske Bolgarske carstvo u novij vijni postalo na bik Avstro Ugorskoyi imperiyi ta Nimeckoyi imperiyi Yiyi uryad zhadav vidnoviti derzhavni kordoni na traven 1913 roku dlya cogo treba bulo znovu peremogti Serbiyu Persha svitova vijna prizvela do bilshih zmin na Balkanah nizh poperedni dvi Balkanski Takim chinom Druga Balkanska vijna mala dalekosyazhni nepryami naslidki Div takozhLondonskij mirnij dogovir Persha Balkanska vijna Balkanski vijni Balkanskij soyuz Obloga Vidini 1913 r Primitki anglijskoyu Arhiv originalu za 6 travnya 2009 Procitovano 21 grudnya 2008 Balkanskaya vojna 1912 1913 gg Zadohin A Nizovskij A Porohovoj pogreb Evropy ISBN 5 7838 0719 2 Vlahov T Otnosheniya mezhdu Blgariya i centralnite sili po vreme na vojnite 1912 1918 g Krsto Koјoviћ Crna kњiga Patњe Srba Bosne i Hercegovine za vreme svetskog rata 1914 1918 godine Anderson Frank Maloy and Amos Shartle Hershey Handbook for the Diplomatic History of Europe Asia and Africa 1870 1914 Klyuchnikov Yu V Sobanin A V Mezhdunarodnaya politika novejshego vremeni v dogovorah notah i deklaraciyah T 1 Mogilevich A A Ajrapetyan M E Na putyah k mirovoj vojne 1914 1918 Moya pomsta bude zhahliva DzherelaByukenen D U Memuary diplomata Moskva 2001 ISBN 5 17 008824 8 ros Mernikov A G Spektor A A Vsemirnaya istoriya vojn Minsk 2005 ros Petrosyan Yu A Osmanskaya imperiya mogushestvo i gibel Istoricheskie ocherki Moskva 1990 ros Pisarev Yu A Velikie derzhavy i Balkany nakanune Pervoj mirovoj vojny Moskva 1986 ros Trockij L Sochineniya Moskva Leningrad 1926 T 6 ros Halgarten G Imperializm do 1914 goda Sociologicheskoe issledovanie germanskoj vneshnej politiki do Pervoj mirovoj vojny Moskva 1961 ros Balkanskie narody i evropejskie pravitelstva v XVIII nachale HH v Moskva Dokumenty i issledovaniya 1982 ros Vinogradov V N Ob istoricheskih kornyah goryachih tochek na Balkanah Novaya i novejshaya istoriya 1993 4 ros Popovski V Istoriko pravovoe i politicheskoe znachenie Berlinskogo dogovora 1878 g dlya Makedonii Voprosy istorii 1997 5 ros Erickson Edward J Bush Brighton C 2003 Defeat in Detail The Ottoman Army in the Balkans 1912 1913 Greenwood Publishing Group ISBN 0275978885 angl Hall Richard C 2000 The Balkan Wars 1912 1913 Prelude to the First World War Routledge ISBN 0415229464 angl Schurman Jacob Gould 2004 The Balkan Wars 1912 To 1913 Kessinger Publishing ISBN 1419153455 angl PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Druga Balkanska vijnaJacob Gould Schurman The Balkan Wars 1912 to 1913 na Google Books 11 veresnya 2014 u Wayback Machine angl Leften Stavros Stavrianos The Balkans Since 1453 30 travnya 2015 u Wayback Machine angl ros ros Buharestskij mirnyj dogovor 1 chervnya 2009 u Wayback Machine angl Hronologiya Balkanskih vojn 6 listopada 2003 u Wayback Machine angl ros