То́мас Е́ліот (англ. Thomas Stearns Eliot) (26 вересня 1888, Сент-Луїс — 4 січня 1965, Лондон) — американський та англійський поет, драматург і літературний критик.
Томас Стернз Еліот | ||||
---|---|---|---|---|
Thomas Stearns Eliot | ||||
![]() Еліот у 1934 році | ||||
Ім'я при народженні | англ. Thomas Stearns Eliot | |||
Народився | 26 вересня 1888 Сент-Луїс, США | |||
Помер | 4 січня 1965 (76 років) Лондон, Велика Британія ·емфізема легень[1] | |||
Поховання | Іст Коукер, графство Сомерсет | |||
Громадянство | ![]() | |||
Місце проживання | Міссурі Сент-Луїс d[2] | |||
Діяльність | поет, драматург, літературний критик | |||
Alma mater | Гарвард, Сорбонна | |||
Заклад | Чиказький університет і d | |||
Мова творів | англійська | |||
Роки активності | з 1915 | |||
Напрямок | модернізм | |||
Жанр | поезія[3] і художня література[3] | |||
Magnum opus | d і d | |||
Членство | Американська академія мистецтв і наук, Національна академія дей-Лінчей, Баварська академія витончених мистецтв, Американська академія мистецтв та літератури, Фі Бета Каппа і d[4] | |||
Конфесія | Унітаріанство[5] і англокатолицизм[5] | |||
Батько | d[6] | |||
Мати | d[6] | |||
Брати, сестри | d[6], d[6], d[6], d[6], d[6] і d[6] | |||
У шлюбі з | d[7][6] і d[8][6] | |||
Автограф | ![]() | |||
Премії | ![]() | |||
| ||||
| ||||
|
Огляд життя і творчості
Томас Стернз Еліот народився 26 вересня 1888 року в Сент-Луїсі, штат Міссурі. Був сьомою та наймолодшою дитиною в родині Генрі і Шарлотти Еліотів. Батько Генрі був бізнесменом, а мати Шарлотта — шкільною вчителькою, соціальною працівницею та поетесою. Вона була дуже обдарованою жінкою, зокрема, написала біографію свого свекора Вільяма Ґрінліфа Еліота. Томас Еліот спочатку навчався в Академії Сміта, — хлоп'ячому відділенні школи в Сент-Луїсі, де вивчав латину, грецьку, французьку та німецьку мови, а після цього — у академії Мільтон в Массачусетсі.
У 1906 році поет став студентом Гарвардського університету, в якому вчився до 1909 року, отримавши диплом магістра. В той час «Гарвард Едвокет» опублікував його перші вірші. Життя Еліота змінилось у грудні 1908 року, коли йому до рук потрапила книжка А. Симонса «Символістський рух в літературі» (1895), присвячена творчості поета Жуля Лафорга. В 1910 році Томас Еліот поїхав до Сорбонни, щоб продовжити своє навчання. Там він познайомився з Ж. Верденалем, якому присвятив свою «Любовну пісню Дж. Альфреда Пруфрока» (Ж. Вердиналь загинув у битві при Дарданеллах). Поет увійшов в коло творчого життя, яке в той час крутилося навколо Еміля Дюркгайма, П'єра Жане, Ремі де Гурмона, Пабло Пікассо та Анрі Бергсона.
У 1911 Еліот повернувся до Гарварда, щоб написати дисертацію з філософії, присвячену англійському філософу Ф. Г. Бредлі. В той час він також вивчав санскрит та буддизм, антропологію. Томас Еліот працював у групі, до якої входили: Джордж Сантаяна, Вільям Джеймс, Бертран Расселл та Джозая Ройс.
У 1914 році поет зміг продовжити навчання, цього разу в Англії (завдяки стипендії). Разом зі своїм співвітчизником і прихильником модернізму, Езрою Паундом, почав реформувати поетичний стиль.
У 1915 році в журналі «Поетрі» був опублікований вірш Еліота під назвою «Любовна пісня Дж. Альфреда Пруфрока». Цього ж року він одружився з Вів'єн Гейґ-Вуд (26 червня 1915), але шлюб виявився нещасливим — його дружина мала істерію. До того ж вона відмовилася залишати Англію, тому Томас Еліот був змушений залишитися разом із нею в Лондоні. Там подружжя ділило квартиру із Бертраном Расселлом. Вів'єн та Расселл захопилися одне одним (див. Керол Сімур-Джонс, Фарбована тінь). Еліот дописав свою дисертацію, але не отримав наукового ступеня (бо замість захисту дисертації поїхав у штат Массачусетс).
З 1917 року Еліот працював у журналі «Егоїст», а також — в школі Гайґейт вчителем. Ще пізніше — в Банку Ллойдс у відділі закордонних рахунків. Його перша книга віршів — «Пруфрок та інші спостереження» була опублікована Геррієтом Вівером в 1917 році та відразу зробила Еліота відомим, поклавши на нього місію «головного поета авангарду». Стан здоров'я не дозволив поетові вступити до Військово-морських сил США. Його творче зростання супроводжувалося родинними переживаннями (його батько помер в 1919 році, і ця смерть викликала в поета відчуття провини).
У 1919 році вийшла друга книга Еліота під назвою «ARA VOS PREC» (в США вона була опублікованою під назвою «Вірші»). ЇЇ власноруч друкували Вірджинія та Леонард Вульф.
У 1921 році, після візиту його матері та сестри, в поета трапився нервовий зрив, тож він поїхав разом із дружиною на лікування в Лозанну (Швейцарія), де закінчив «Пустельну землю». За рекомендаціями Езри Паунда поет скоротив роботу наполовину. У 1922 році Еліот заснував журнал «Крайтерієн».
Через три роки (1925) Жофре Фабер запросив Еліота на фірму «Фабер і Гваєр» (пізніше — «Фабер і Фабер») на роботу літературним редактором. В 1927 році поет прийняв англіканство та став громадянином Британії. З того часу релігія стала важливою темою творів поета. До 1930 року Еліот став найвизначнішою фігурою в поетиці та літературній критиці англомовної частини світу та залишався нею близько тридцяти років. З 1932 до 1933 року він працював у Гарварді.
У 1933 році, в період свого перебування у Гарварді, Еліот полишив Вів'єн, але не розлучився із нею у зв'язку зі своїми англіканськими переконаннями. Протягом тридцятих років він захищався від істеричних намагань Вів'єн знову зійтись. У 1938 році вона потрапила у психіатричну лікарню Носамберленд-Гаус, де у 1947 році померла. Еліот жодного разу її не відвідав, навіть попри те, що вони не були офіційно розлучені. В 1939 році, з початком Другої Світової війни, видання «Крайтерієн» зупинилося, тому Еліот був змушений служити уповноваженим із цивільної оборони. Багато часу він перебував у Гілфорді, де написав ще три вірші, які лягли в основу твору «Бернт Нортон». В 1948 році Еліот був нагороджений Нобелівською премією за досягнення в галузі літератури та орденом «За заслуги». В 1957 році одружився зі своєю секретаркою Есме Валері Флетчер (вона була молодшою від Еліота на 38 років). В 1964 році поета було нагороджено Президентською Медаллю Свободи.
4 січня 1965 року Томас Еліот помер від емфіземи. Його прах поховано у Церкві Св. Майкла в Іст-Коукері, графство Сомерсет.
Переклади українською
- Еліот Т. С. Вбивство у соборі. Переклад Зенона Тарнавського. Мюнхен, 1963.
- Еліот Т. С. Вибране. В перекладах О. Гриценка, В. Коротича, М. Габлевич, О. Мокровольського, М. Стріхи, Ю. Лісняка, І. Драча, Ф. Неуважного, В. Діброви, Г. Кочура, М. Москаленка, Д. Павличка. — К.: Дніпро, 1990. — 197 с. [ 12 квітня 2015 у Wayback Machine.]
- Еліот Т. С. Три значення слова «культура» // Незалежний культурологічний часопис «Ї». — № 7. — 1996. — С. 58-68.
- Еліот Т. С. Котознавство від Старого Опосума /Вірші. — К.: Грані-Т, 2008. — 56 с.
- Еліот Т. «Спустошена земля» — журнал «Всесвіт», 2014 рік, № 9-10. Переклав Остап Українець.
Примітки
- https://www.poetrychangeslives.com/t-s-eliot-heavy-smoking-banker-poet-died-of-emphysema/
- https://www.boston.com/culture/books/2017/08/13/literary-landmarks-cambridge
- WorldCat Identities — 2007.
- https://joycesociety.com/about
- https://www.abc.net.au/religion/ts-eliots-extraordinary-journey-of-faith/10101092
- Kindred Britain
- http://www.notablebiographies.com/Du-Fi/Eliot-T-S.html
- https://www.theguardian.com/books/2012/nov/18/eliot-tragic-first-marriage
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
Посилання
- Еліот, Томас Стернз // Зарубіжні письменники : енциклопедичний довідник : у 2 т. / за ред. Н. Михальської та Б. Щавурського. — Тернопіль : Навчальна книга — Богдан, 2005. — Т. 1 : А — К. — С. 605. — .
- Т. С. Еліот. ПОРОЖНІ ЛЮДИ (HOLLOW MEN) (На сайті часопису «Всесвіт»)
- Томас Стернз Еліот (У Бібліотеці зарубіжної літератури) [ 23 грудня 2010 у Wayback Machine.]
- Т. С. Еліот. Три значення слова «культура» (На сайті часопису «Ї») [ 15 червня 2008 у Wayback Machine.]
- Поезія Томаса Стернза Еліота в перекладах Остапа Дзондзи [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Томас Стернз Еліот Функції літературної критики [ 3 квітня 2015 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Eliot To mas E liot angl Thomas Stearns Eliot 26 veresnya 1888 Sent Luyis 4 sichnya 1965 London amerikanskij ta anglijskij poet dramaturg i literaturnij kritik Tomas Sternz EliotThomas Stearns EliotEliot u 1934 rociIm ya pri narodzhenni angl Thomas Stearns EliotNarodivsya 26 veresnya 1888 1888 09 26 Sent Luyis SShAPomer 4 sichnya 1965 1965 01 04 76 rokiv London Velika Britaniya emfizema legen 1 Pohovannya Ist Kouker grafstvo SomersetGromadyanstvo SShA Velika BritaniyaMisce prozhivannya Missuri Sent Luyis d 2 Diyalnist poet dramaturg literaturnij kritikAlma mater Garvard SorbonnaZaklad Chikazkij universitet i dMova tvoriv anglijskaRoki aktivnosti z 1915Napryamok modernizmZhanr poeziya 3 i hudozhnya literatura 3 Magnum opus d i dChlenstvo Amerikanska akademiya mistectv i nauk Nacionalna akademiya dej Linchej Bavarska akademiya vitonchenih mistectv Amerikanska akademiya mistectv ta literaturi Fi Beta Kappa i d 4 Konfesiya Unitarianstvo 5 i anglokatolicizm 5 Batko d 6 Mati d 6 Brati sestri d 6 d 6 d 6 d 6 d 6 i d 6 U shlyubi z d 7 6 i d 8 6 AvtografPremiyi Nobelivska premiya z literaturi 1948 Tomas Sternz Eliot u Vikishovishi Vislovlyuvannya u VikicitatahOglyad zhittya i tvorchostiTomas Sternz Eliot narodivsya 26 veresnya 1888 roku v Sent Luyisi shtat Missuri Buv somoyu ta najmolodshoyu ditinoyu v rodini Genri i Sharlotti Eliotiv Batko Genri buv biznesmenom a mati Sharlotta shkilnoyu vchitelkoyu socialnoyu pracivniceyu ta poetesoyu Vona bula duzhe obdarovanoyu zhinkoyu zokrema napisala biografiyu svogo svekora Vilyama Grinlifa Eliota Tomas Eliot spochatku navchavsya v Akademiyi Smita hlop yachomu viddilenni shkoli v Sent Luyisi de vivchav latinu grecku francuzku ta nimecku movi a pislya cogo u akademiyi Milton v Massachusetsi U 1906 roci poet stav studentom Garvardskogo universitetu v yakomu vchivsya do 1909 roku otrimavshi diplom magistra V toj chas Garvard Edvoket opublikuvav jogo pershi virshi Zhittya Eliota zminilos u grudni 1908 roku koli jomu do ruk potrapila knizhka A Simonsa Simvolistskij ruh v literaturi 1895 prisvyachena tvorchosti poeta Zhulya Laforga V 1910 roci Tomas Eliot poyihav do Sorbonni shob prodovzhiti svoye navchannya Tam vin poznajomivsya z Zh Verdenalem yakomu prisvyativ svoyu Lyubovnu pisnyu Dzh Alfreda Prufroka Zh Verdinal zaginuv u bitvi pri Dardanellah Poet uvijshov v kolo tvorchogo zhittya yake v toj chas krutilosya navkolo Emilya Dyurkgajma P yera Zhane Remi de Gurmona Pablo Pikasso ta Anri Bergsona U 1911 Eliot povernuvsya do Garvarda shob napisati disertaciyu z filosofiyi prisvyachenu anglijskomu filosofu F G Bredli V toj chas vin takozh vivchav sanskrit ta buddizm antropologiyu Tomas Eliot pracyuvav u grupi do yakoyi vhodili Dzhordzh Santayana Vilyam Dzhejms Bertran Rassell ta Dzhozaya Rojs U 1914 roci poet zmig prodovzhiti navchannya cogo razu v Angliyi zavdyaki stipendiyi Razom zi svoyim spivvitchiznikom i prihilnikom modernizmu Ezroyu Paundom pochav reformuvati poetichnij stil U 1915 roci v zhurnali Poetri buv opublikovanij virsh Eliota pid nazvoyu Lyubovna pisnya Dzh Alfreda Prufroka Cogo zh roku vin odruzhivsya z Viv yen Gejg Vud 26 chervnya 1915 ale shlyub viyavivsya neshaslivim jogo druzhina mala isteriyu Do togo zh vona vidmovilasya zalishati Angliyu tomu Tomas Eliot buv zmushenij zalishitisya razom iz neyu v Londoni Tam podruzhzhya dililo kvartiru iz Bertranom Rassellom Viv yen ta Rassell zahopilisya odne odnim div Kerol Simur Dzhons Farbovana tin Eliot dopisav svoyu disertaciyu ale ne otrimav naukovogo stupenya bo zamist zahistu disertaciyi poyihav u shtat Massachusets Z 1917 roku Eliot pracyuvav u zhurnali Egoyist a takozh v shkoli Gajgejt vchitelem She piznishe v Banku Llojds u viddili zakordonnih rahunkiv Jogo persha kniga virshiv Prufrok ta inshi sposterezhennya bula opublikovana Gerriyetom Viverom v 1917 roci ta vidrazu zrobila Eliota vidomim poklavshi na nogo misiyu golovnogo poeta avangardu Stan zdorov ya ne dozvoliv poetovi vstupiti do Vijskovo morskih sil SShA Jogo tvorche zrostannya suprovodzhuvalosya rodinnimi perezhivannyami jogo batko pomer v 1919 roci i cya smert viklikala v poeta vidchuttya provini U 1919 roci vijshla druga kniga Eliota pid nazvoyu ARA VOS PREC v SShA vona bula opublikovanoyu pid nazvoyu Virshi YiYi vlasnoruch drukuvali Virdzhiniya ta Leonard Vulf U 1921 roci pislya vizitu jogo materi ta sestri v poeta trapivsya nervovij zriv tozh vin poyihav razom iz druzhinoyu na likuvannya v Lozannu Shvejcariya de zakinchiv Pustelnu zemlyu Za rekomendaciyami Ezri Paunda poet skorotiv robotu napolovinu U 1922 roci Eliot zasnuvav zhurnal Krajteriyen Cherez tri roki 1925 Zhofre Faber zaprosiv Eliota na firmu Faber i Gvayer piznishe Faber i Faber na robotu literaturnim redaktorom V 1927 roci poet prijnyav anglikanstvo ta stav gromadyaninom Britaniyi Z togo chasu religiya stala vazhlivoyu temoyu tvoriv poeta Do 1930 roku Eliot stav najviznachnishoyu figuroyu v poetici ta literaturnij kritici anglomovnoyi chastini svitu ta zalishavsya neyu blizko tridcyati rokiv Z 1932 do 1933 roku vin pracyuvav u Garvardi U 1933 roci v period svogo perebuvannya u Garvardi Eliot polishiv Viv yen ale ne rozluchivsya iz neyu u zv yazku zi svoyimi anglikanskimi perekonannyami Protyagom tridcyatih rokiv vin zahishavsya vid isterichnih namagan Viv yen znovu zijtis U 1938 roci vona potrapila u psihiatrichnu likarnyu Nosamberlend Gaus de u 1947 roci pomerla Eliot zhodnogo razu yiyi ne vidvidav navit popri te sho voni ne buli oficijno rozlucheni V 1939 roci z pochatkom Drugoyi Svitovoyi vijni vidannya Krajteriyen zupinilosya tomu Eliot buv zmushenij sluzhiti upovnovazhenim iz civilnoyi oboroni Bagato chasu vin perebuvav u Gilfordi de napisav she tri virshi yaki lyagli v osnovu tvoru Bernt Norton V 1948 roci Eliot buv nagorodzhenij Nobelivskoyu premiyeyu za dosyagnennya v galuzi literaturi ta ordenom Za zaslugi V 1957 roci odruzhivsya zi svoyeyu sekretarkoyu Esme Valeri Fletcher vona bula molodshoyu vid Eliota na 38 rokiv V 1964 roci poeta bulo nagorodzheno Prezidentskoyu Medallyu Svobodi 4 sichnya 1965 roku Tomas Eliot pomer vid emfizemi Jogo prah pohovano u Cerkvi Sv Majkla v Ist Koukeri grafstvo Somerset Perekladi ukrayinskoyuEliot T S Vbivstvo u sobori Pereklad Zenona Tarnavskogo Myunhen 1963 Eliot T S Vibrane V perekladah O Gricenka V Koroticha M Gablevich O Mokrovolskogo M Strihi Yu Lisnyaka I Dracha F Neuvazhnogo V Dibrovi G Kochura M Moskalenka D Pavlichka K Dnipro 1990 197 s 12 kvitnya 2015 u Wayback Machine Eliot T S Tri znachennya slova kultura Nezalezhnij kulturologichnij chasopis Yi 7 1996 S 58 68 Eliot T S Kotoznavstvo vid Starogo Oposuma Virshi K Grani T 2008 56 s Eliot T Spustoshena zemlya zhurnal Vsesvit 2014 rik 9 10 Pereklav Ostap Ukrayinec Primitkihttps www poetrychangeslives com t s eliot heavy smoking banker poet died of emphysema https www boston com culture books 2017 08 13 literary landmarks cambridge WorldCat Identities 2007 d Track Q76630151 https joycesociety com about https www abc net au religion ts eliots extraordinary journey of faith 10101092 Kindred Britain d Track Q75653886 http www notablebiographies com Du Fi Eliot T S html https www theguardian com books 2012 nov 18 eliot tragic first marriage Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563PosilannyaTomas Eliot u sestrinskih Vikiproyektah Citati u Vikicitatah Tomas Eliot u Vikishovishi Eliot Tomas Sternz Zarubizhni pismenniki enciklopedichnij dovidnik u 2 t za red N Mihalskoyi ta B Shavurskogo Ternopil Navchalna kniga Bogdan 2005 T 1 A K S 605 ISBN 966 692 578 8 T S Eliot POROZhNI LYuDI HOLLOW MEN Na sajti chasopisu Vsesvit Tomas Sternz Eliot U Biblioteci zarubizhnoyi literaturi 23 grudnya 2010 u Wayback Machine T S Eliot Tri znachennya slova kultura Na sajti chasopisu Yi 15 chervnya 2008 u Wayback Machine Poeziya Tomasa Sternza Eliota v perekladah Ostapa Dzondzi 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Tomas Sternz Eliot Funkciyi literaturnoyi kritiki 3 kvitnya 2015 u Wayback Machine