Узбережжя Суахілі — прибережна область Індійського океану в Південній і Східній Африці, населена народом суахілі, що почала формуватися наприкінці VII ст. Назва походить від арабського слова сахіль — «берег», а загальний переклад — «берегові (люди, міста)».
узбережжя Суахілі | |
---|---|
![]() | |
країни | ![]() |
Основні місті | Дар-ес-Салам, Занзібар, , Мозамбік, Малінді, Келімане, Момбаса, Софала, Пате, Танга, Ламу |
Історія
V—XV ст. Виникнення і розвиток
Та територія, що сьогодні фігурує під назвою «Узбережжя суахілі», була історично відома як «Азанія» в елліністичний період та «Цингіон» у римську добу. Араби, перси й індуси називали цю область «Зандж». У китайських мандрівників та географів вона отримала назву «Цзінь».
Для формування суспільства та держав ключову роль відіграло вигідне географічне становище місцевих островів, заток та лиманів. Поштовхом став розвиток у I ст. н. е. римо-індійської торгівлі. Місцеві гавані стали місцем перепочинку торгівельних суден, а згодом й центрами посередницької торгівлі. Водночас у VI ст. починається міграція народів банту, які на узбережжя починають змішуватися з автохтонним населенням. На той час вони вже освоїли землеробство, скотарство, видобуток і переробку заліза. З середини першого тисячоліття з загальної маси бантумовних народностей вздовж узбережжя Східної Африки починає виділятись і розвиватись культура та ідентичність народу суахілі, а на самому узбережжі починають виникати їх приморські торгові поселення від Могадішо в Сомалі до Софали в Мозамбіку. Суахілі також розселились по прибережним островам східноафриканського узбережжя, таким як Занзібар, Пемба, Мафія, архіпелаги Ламу та Коморських островів, а також на півночі Мадагаскару. Саме розташування поселень суахілі на західному узбережжі Індійського океану спонукало їх перетворитись на активне морське торгівельне суспільство, чіткі ознаки якого починають виразно проявлятись вже з X—XI століть.
Торговці суахілі зайняли нішу посередників між різними суспільствами в глибині африканського континенту і широкою міжнародною торговою спільнотою, сформованою на просторах Індійського океану. Різні риси в культурі суахілі свідчать про активну морську спрямованість цього суспільства. Наприклад, релігійна поезія суахілі, на відміну від арабської, на якій вона базується, часто використовує образи риб, моря і хвиль. До X ст. на східноафриканському узбережжі існувала декілька міст-держав, що займалися посередницькою торгівлею — Кілва, Пате, Ламу, Малінді.
Інші зміни включали прийняття ісламу, яке вперше засвідчено в місті [en] на архіпелазі Лама в Кенії у VIII столітті, а до XII століття іслам вже широко практикувався уздовж усього узбережжя суахілі. Наприкінці X ст. утворюється султанат Кілва, який до кінця XII ст. завоював більшу частину східноафриканського узбережжя від Ламу до Коморських островів включно, а також підпорядкує собі міста-держави Софала, Пемба та Занзібар. Проте спроби захопити султанат Могадішо виявилися марними. Саме володіння середньовічного султанату Кілва визначили основні межі розселення народу суахілі та відповідають межах узбережжя Суахілі. Кілві вдалося встановити монополію на торгівлю у внутрішніх районах Африки від Зімбабве до озера Танганьїка.
За той же період багато великих поселень на узбережжі Суахілі перетворились на «кам'яні міста», частина споруд в яких була збудована з каменю, видобутого або з прибережних коралових рифів, або з материкових вапнякових каменоломень. Менші поселення були збудовані переважно з глини та соломи, можливо, з однією кам'яною мечеттю чи якимись кам'яними похованнями.
До 1500-х років суспільство суахілі на узбережжі активно розвивалось, включаючи появу витонченої матеріальної культури та архітектури, розвиток далеких торгових зав'язків з внутрішніми районами Центральної та Південно-Східної Африки а також з прибережними країнами Індійського океану, ієрархії поселень, широко організовану релігійну практику низка незалежних міських держав із загальнодоступними цінностями та якостями.
XV—XX ст. Боротьба з колоніальною загрозою
Після 1500-х років поселення суахілі стикалися з колоніальними загрозами — спочатку арабською та португальською, згодом оманською на початку XIX століття, і в кінцевому підсумку німецькою та британською в кінці XIX і на початку XX століть.
З середини XIV ст. починається занепад Кілви викликаної зовнішніми економічними чинниками та внутрішньою боротьбою за владу. Разом з тим занепад султанату не зупинив розвиток портових міст, які лише здобули самостійність від Кілви. Проте запекла конкуренція, що призводило до постійних війн, послабила портові міста.
Цим скористалися португальці, які наприкінці XV ст. проклали шлях до Індії. Вже до 1518 року усе узбережжя суахілі було підкорено останніми. В середині XVI ст. за міста суахілі відбувається боротьба між Португалією та Османською імперією, яка завершилася на користь першої.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk00TDBWdGNHbHlaVjl2Wmw5UGJXRnVMbk4yWnk4eE5qQndlQzFGYlhCcGNtVmZiMlpmVDIxaGJpNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
Панування португальців тривало до кінця XVII ст., коли вони втратили північну частину узбережжя суахілі на користь Оманської імперії, де тоді панував імам Саїф бін Султан. Водночас на Коморських островах утворюються окремі, незалежні султанати, які посилюють політичні та економічні контакти з державами Мадагаскару.
Ослаблення Оману в середині XVIII ст. призвело до відвоювання частини земель португальцями, а також утворення самостійних султанатів Момбаса, Ламу і Пате внаслідок чого відродилося традиційне керування з часів Кілви. Втім нове піднесення Оману наприкінці 1820-х років під орудою династії Бусаїдів призвело до підкорення Момбаси, архіпелагу Занзібар та прибережних земель. Бусаїди до 1840 року встановили владу над портами суахілі до острова Мозамбік, де панували португальці. Довше усіх чинив спротив султанат Пате, переселенці з якого заснували султанат Віту на узбережжі, що зберігав незалежність до встановлення німецького протекторату 1885 року. Тут панувала остання суто суахільська династія Бакарі. 1856 року внаслідок розпаду держави Бусаїдів на землях суахілі утворився Занзібарський султанат. Водночас султанат Ламу було підкорено сомалійцями з султанату Геледі.
З 1841 року почався процес підкорення Коморських островів французькими колонізаторами. Він загалом завершився до 1892 року. З 1909 року цей архіпелаг офіційно оголошений французькою колонією, а в 1912 в адміністративному відношенні приєднаний до Мадагаскару.
З 1870 роках в регіоні посилилося втручання Великої Британії, Португалії, а потім Німеччини й Італії. З 1885 року британці й німці почали розподіляли між собою землі Занзібарського султанату, внаслідок чого 1890 року утворено колонії Німецьку і Британську Східні Африки, а о. Занзібар британський уряд виміняв в Німеччини на о.Гельголанд. В свою чергу південні землі узбережжя суахілі стали частиною Португальської Східної Африки.
Географія
Охоплює прибережні території від північного Мозамбіку до Кенії, разом з островами Пемба, Унгуджа, Мафія, Коморськими островами.
Населення
Економіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV6TDBGMWMzUnliMjVsYzJsaGJsOXRZWEpwZEdsdFpWOTBjbUZrWlY5dVpYUjNiM0pyWDJsdVgzUm9aVjlKYm1ScFlXNWZUMk5sWVc0dWNHNW5Mekl3TUhCNExVRjFjM1J5YjI1bGMybGhibDl0WVhKcGRHbHRaVjkwY21Ga1pWOXVaWFIzYjNKclgybHVYM1JvWlY5SmJtUnBZVzVmVDJObFlXNHVjRzVuLnBuZw==.png)
Основу становила торгівля. Напочатку з міст суахіли вивозили залізо й вивозили деревину, згодом — слонову кістку, шкури тварин, золото. Зі Східної Азії завозили шовк, чай, папір та порцеляну з Китаю, рис, срібло, спеції, сандал та інші пахощі, ювелірні вироби, бавовну з Індії, чорний перець із Шрі-Ланки, каву з Абіссіннії та Аравії. Через посередництво сомалійських міст-держав з Єгипту, Сирії а згодом та інших провінцій Римської імперії, Персії завозили шерсть, скляні та кам'яні намистини, металевий дріт, залізо й мідь, скло, кераміку, фарби, чорнило, різьблене дерево, зброю.
Також міста були центрами вироблення ремісницької продукції, обробки шовку, шерсті, металів, розвинуто було рибальство.
З кінця XII ст. все більшу значущість в торгівлі набувають золото, слонова кістка та раби, яких вивозили з портів узбережжя у великій кількості. Разом з тим залежність портів від зовнішньої торгівлі спричинило початок занепаду у XIV ст., коли було створено низку монгольських держав від Китаю з залежною Кореєю (на сході) до Балкан з залежною Болгарією (на заході), Близьких сходом з підкореними Персією, Іраком і Малою Азією (на півдні) — так званий та спустошення близькосхідних та європейських міст епідемією відомою як Чорна смерть. В першому випаду утворилися шляхи, що дозволяли швидше і безпечніше доставляли крам між містами та ринками. В іншому випадку епідея завдала потужного удару демографічному стану країн, що були споживачами товарів з портів суахілі.
З часів панування португальців, а потім в період Занзібарського султанату основу торгівлі становили раби, а потім все інші товари. За підрахунками, між 1450 і 1900 роками з портів узбережжя було продано близько 17 мільйонів людей, особливо значними обсяги работоргівлі стали з XVIII ст. Цьому сприяла активна діяльність французьких, голландських та британських купців.
Культура
Археологічні розвідки виявили використання кераміки Квале та Уреве як уздовж узбережжя, так і у внутрішніх частинах, показуючи, що регіони мали спільний життєвий шлях у пізній кам'яній та ранній залізній добі.
Формування власне культури суахілі, відмінною від матеріальної культури інших народів банту починається у XIII ст. Це в першу чергу було пов'язано з посилення султанату Кілва. Водночас відбувається прийняття ісламу.
На особливість формування культури вплинув той фактор, що суахілі є міською цивілізацією. яка сформувалася внаслідок змішання арабів та банту, а також торгівців з Персії та Індостану. До цього наклалося належність до ісламського світу на відміну від внутрішніх районів Східної Африки, що тривалий час сповідували традиційні вірування. Мешканці міст створили досить оригінальну літературу на власні мові, вели хроніки, складали величні поеми.
Архітектура
В архітектурі панують мусульманські стилі. Найдавніші відомі мечеті на узбережжі були побудовані з дерева та датуються IX ст. Втім архітектурний стиль суахілі має свої особливості: мечеті ту переважно без мінаретів та внутрішнього дворику.
На цивільна архітектура є сумішшю традицій арабів, місцевих, європейських, індійських. Житлові будинки більшості населення (окрім заможних верств та султанів) будували з цегли заввишки в 1 поверх. Часто вони мали 2 довгі та вузькі кімнати. Будинки були спроектовані з вентиляцією і високими стелями, щоб приводити до каналу океанський вітер і зберігати будинок прохолодним і прихованим від сонця, наскільки це можливо. Зовнішні вигляд прикрашають різьблені двері та балкони й віконні решітки. У більших будинках іноді є садки. Будинки були побудовані близько один до одного, що призвело до звивистих вузьких вуличок.
Релігія
Населення сповідує суннізм, але водночас відчуваються залишки традиційних вірувань, зокрема поклоніння духам та застосування оберігів-амулетів.
Мова
Мова суахілі є результатом змішання мов банту, арабської і перської, частково гінді. Будучи мовою міжетнічного спілкування, суахілі поширена на великій території Східної і Центральної Африки, від узбережжя Індійського океану на сході до центральних областей Демократичної республіки Конго на заході, від Сомалі на півночі до Мозамбіку на півдні.
Кухня
Є важливою складовою куховарних традицій Кенії, Танзанії й Занзібару. З огляду на прибережний характер основу становлять страви з риби та морепродуктів із застосуванням кокосового молока, кунжуту і кунжутної олії, багатьох спецій. Арабських вплив відчувається в поширеному вживанні кави, солодких страв з начинкою та прянощами.
Примітки
- Fleisher, Jeffrey; Lane, Paul; LaViolette, Adria; Horton, Mark; Pollard, Edward; Quintana Morales, Eréndira; Vernet, Thomas; Christie, Annalisa; Wynne-Jones, Stephanie (2015-3). When Did the Swahili Become Maritime?. American Anthropologist. Т. 117, № 1. с. 100—115. doi:10.1111/aman.12171. ISSN 0002-7294. PMC 4368416. PMID 25821235. Процитовано 17 лютого 2021.
- Horton, Mark & Middleton, John. (2000)
- Pearson, Michael. (1998)
- Horton Mark. (1996)
Джерела
- Neville Chittick (1923—1984), Kilwa, An Islamic trading City on the East African Coast, Nairobi, 1966)
- A. Lodhi (2000), Oriental influences in Swahili: a study in language and culture contacts, , pp. 72-84
- François-Xavier Fauvelle-Aymar, Le rhinocéros d'or: Histoires du Moyen Age africain, Alma Editeur, 2013, 317 p. (), p. 185—193
- Crowther, Alison; Faulkner, Patrick; Prendergast, Mary E.; Morales, Eréndira M. Quintana; Horton, Mark; Wilmsen, Edwin; Kotarba-Morley, Anna M.; Christie, Annalisa; Petek, Nik; Tibesasa, Ruth; Douka, Katerina (2016-05-03). «Coastal Subsistence, Maritime Trade, and the Colonization of Small Offshore Islands in Eastern African Prehistory». The Journal of Island and Coastal Archaeology. 11 (2): 211—237.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Suahili Uzberezhzhya Suahili priberezhna oblast Indijskogo okeanu v Pivdennij i Shidnij Africi naselena narodom suahili sho pochala formuvatisya naprikinci VII st Nazva pohodit vid arabskogo slova sahil bereg a zagalnij pereklad beregovi lyudi mista uzberezhzhya SuahiliVid uzberezhzhya Suahilikrayini Tanzaniya Keniya Komorski Ostrovi MozambikOsnovni mistiDar es Salam Zanzibar Mozambik Malindi Kelimane Mombasa Sofala Pate Tanga LamuIstoriyaV XV st Viniknennya i rozvitok Ta teritoriya sho sogodni figuruye pid nazvoyu Uzberezhzhya suahili bula istorichno vidoma yak Azaniya v ellinistichnij period ta Cingion u rimsku dobu Arabi persi j indusi nazivali cyu oblast Zandzh U kitajskih mandrivnikiv ta geografiv vona otrimala nazvu Czin Dlya formuvannya suspilstva ta derzhav klyuchovu rol vidigralo vigidne geografichne stanovishe miscevih ostroviv zatok ta limaniv Poshtovhom stav rozvitok u I st n e rimo indijskoyi torgivli Miscevi gavani stali miscem perepochinku torgivelnih suden a zgodom j centrami poserednickoyi torgivli Vodnochas u VI st pochinayetsya migraciya narodiv bantu yaki na uzberezhzhya pochinayut zmishuvatisya z avtohtonnim naselennyam Na toj chas voni vzhe osvoyili zemlerobstvo skotarstvo vidobutok i pererobku zaliza Z seredini pershogo tisyacholittya z zagalnoyi masi bantumovnih narodnostej vzdovzh uzberezhzhya Shidnoyi Afriki pochinaye vidilyatis i rozvivatis kultura ta identichnist narodu suahili a na samomu uzberezhzhi pochinayut vinikati yih primorski torgovi poselennya vid Mogadisho v Somali do Sofali v Mozambiku Suahili takozh rozselilis po priberezhnim ostrovam shidnoafrikanskogo uzberezhzhya takim yak Zanzibar Pemba Mafiya arhipelagi Lamu ta Komorskih ostroviv a takozh na pivnochi Madagaskaru Same roztashuvannya poselen suahili na zahidnomu uzberezhzhi Indijskogo okeanu sponukalo yih peretvoritis na aktivne morske torgivelne suspilstvo chitki oznaki yakogo pochinayut virazno proyavlyatis vzhe z X XI stolit Torgovci suahili zajnyali nishu poserednikiv mizh riznimi suspilstvami v glibini afrikanskogo kontinentu i shirokoyu mizhnarodnoyu torgovoyu spilnotoyu sformovanoyu na prostorah Indijskogo okeanu Rizni risi v kulturi suahili svidchat pro aktivnu morsku spryamovanist cogo suspilstva Napriklad religijna poeziya suahili na vidminu vid arabskoyi na yakij vona bazuyetsya chasto vikoristovuye obrazi rib morya i hvil Do X st na shidnoafrikanskomu uzberezhzhi isnuvala dekilka mist derzhav sho zajmalisya poserednickoyu torgivleyu Kilva Pate Lamu Malindi Inshi zmini vklyuchali prijnyattya islamu yake vpershe zasvidcheno v misti en na arhipelazi Lama v Keniyi u VIII stolitti a do XII stolittya islam vzhe shiroko praktikuvavsya uzdovzh usogo uzberezhzhya suahili Naprikinci X st utvoryuyetsya sultanat Kilva yakij do kincya XII st zavoyuvav bilshu chastinu shidnoafrikanskogo uzberezhzhya vid Lamu do Komorskih ostroviv vklyuchno a takozh pidporyadkuye sobi mista derzhavi Sofala Pemba ta Zanzibar Prote sprobi zahopiti sultanat Mogadisho viyavilisya marnimi Same volodinnya serednovichnogo sultanatu Kilva viznachili osnovni mezhi rozselennya narodu suahili ta vidpovidayut mezhah uzberezhzhya Suahili Kilvi vdalosya vstanoviti monopoliyu na torgivlyu u vnutrishnih rajonah Afriki vid Zimbabve do ozera Tanganyika Za toj zhe period bagato velikih poselen na uzberezhzhi Suahili peretvorilis na kam yani mista chastina sporud v yakih bula zbudovana z kamenyu vidobutogo abo z priberezhnih koralovih rifiv abo z materikovih vapnyakovih kamenolomen Menshi poselennya buli zbudovani perevazhno z glini ta solomi mozhlivo z odniyeyu kam yanoyu mechettyu chi yakimis kam yanimi pohovannyami Do 1500 h rokiv suspilstvo suahili na uzberezhzhi aktivno rozvivalos vklyuchayuchi poyavu vitonchenoyi materialnoyi kulturi ta arhitekturi rozvitok dalekih torgovih zav yazkiv z vnutrishnimi rajonami Centralnoyi ta Pivdenno Shidnoyi Afriki a takozh z priberezhnimi krayinami Indijskogo okeanu iyerarhiyi poselen shiroko organizovanu religijnu praktiku nizka nezalezhnih miskih derzhav iz zagalnodostupnimi cinnostyami ta yakostyami XV XX st Borotba z kolonialnoyu zagrozoyu Pislya 1500 h rokiv poselennya suahili stikalisya z kolonialnimi zagrozami spochatku arabskoyu ta portugalskoyu zgodom omanskoyu na pochatku XIX stolittya i v kincevomu pidsumku nimeckoyu ta britanskoyu v kinci XIX i na pochatku XX stolit Z seredini XIV st pochinayetsya zanepad Kilvi viklikanoyi zovnishnimi ekonomichnimi chinnikami ta vnutrishnoyu borotboyu za vladu Razom z tim zanepad sultanatu ne zupiniv rozvitok portovih mist yaki lishe zdobuli samostijnist vid Kilvi Prote zapekla konkurenciya sho prizvodilo do postijnih vijn poslabila portovi mista Cim skoristalisya portugalci yaki naprikinci XV st proklali shlyah do Indiyi Vzhe do 1518 roku use uzberezhzhya suahili bulo pidkoreno ostannimi V seredini XVI st za mista suahili vidbuvayetsya borotba mizh Portugaliyeyu ta Osmanskoyu imperiyeyu yaka zavershilasya na korist pershoyi Teritoriya imperiyi Oman na piku yiyi mogutnosti seredina XIX st Panuvannya portugalciv trivalo do kincya XVII st koli voni vtratili pivnichnu chastinu uzberezhzhya suahili na korist Omanskoyi imperiyi de todi panuvav imam Sayif bin Sultan Vodnochas na Komorskih ostrovah utvoryuyutsya okremi nezalezhni sultanati yaki posilyuyut politichni ta ekonomichni kontakti z derzhavami Madagaskaru Oslablennya Omanu v seredini XVIII st prizvelo do vidvoyuvannya chastini zemel portugalcyami a takozh utvorennya samostijnih sultanativ Mombasa Lamu i Pate vnaslidok chogo vidrodilosya tradicijne keruvannya z chasiv Kilvi Vtim nove pidnesennya Omanu naprikinci 1820 h rokiv pid orudoyu dinastiyi Busayidiv prizvelo do pidkorennya Mombasi arhipelagu Zanzibar ta priberezhnih zemel Busayidi do 1840 roku vstanovili vladu nad portami suahili do ostrova Mozambik de panuvali portugalci Dovshe usih chiniv sprotiv sultanat Pate pereselenci z yakogo zasnuvali sultanat Vitu na uzberezhzhi sho zberigav nezalezhnist do vstanovlennya nimeckogo protektoratu 1885 roku Tut panuvala ostannya suto suahilska dinastiya Bakari 1856 roku vnaslidok rozpadu derzhavi Busayidiv na zemlyah suahili utvorivsya Zanzibarskij sultanat Vodnochas sultanat Lamu bulo pidkoreno somalijcyami z sultanatu Geledi Z 1841 roku pochavsya proces pidkorennya Komorskih ostroviv francuzkimi kolonizatorami Vin zagalom zavershivsya do 1892 roku Z 1909 roku cej arhipelag oficijno ogoloshenij francuzkoyu koloniyeyu a v 1912 v administrativnomu vidnoshenni priyednanij do Madagaskaru Z 1870 rokah v regioni posililosya vtruchannya Velikoyi Britaniyi Portugaliyi a potim Nimechchini j Italiyi Z 1885 roku britanci j nimci pochali rozpodilyali mizh soboyu zemli Zanzibarskogo sultanatu vnaslidok chogo 1890 roku utvoreno koloniyi Nimecku i Britansku Shidni Afriki a o Zanzibar britanskij uryad viminyav v Nimechchini na o Gelgoland V svoyu chergu pivdenni zemli uzberezhzhya suahili stali chastinoyu Portugalskoyi Shidnoyi Afriki GeografiyaOhoplyuye priberezhni teritoriyi vid pivnichnogo Mozambiku do Keniyi razom z ostrovami Pemba Ungudzha Mafiya Komorskimi ostrovami NaselennyaDokladnishe Suahili narod EkonomikaAreal torgivli z portiv suahili Osnovu stanovila torgivlya Napochatku z mist suahili vivozili zalizo j vivozili derevinu zgodom slonovu kistku shkuri tvarin zoloto Zi Shidnoyi Aziyi zavozili shovk chaj papir ta porcelyanu z Kitayu ris sriblo speciyi sandal ta inshi pahoshi yuvelirni virobi bavovnu z Indiyi chornij perec iz Shri Lanki kavu z Abissinniyi ta Araviyi Cherez poserednictvo somalijskih mist derzhav z Yegiptu Siriyi a zgodom ta inshih provincij Rimskoyi imperiyi Persiyi zavozili sherst sklyani ta kam yani namistini metalevij drit zalizo j mid sklo keramiku farbi chornilo rizblene derevo zbroyu Takozh mista buli centrami viroblennya remisnickoyi produkciyi obrobki shovku shersti metaliv rozvinuto bulo ribalstvo Z kincya XII st vse bilshu znachushist v torgivli nabuvayut zoloto slonova kistka ta rabi yakih vivozili z portiv uzberezhzhya u velikij kilkosti Razom z tim zalezhnist portiv vid zovnishnoyi torgivli sprichinilo pochatok zanepadu u XIV st koli bulo stvoreno nizku mongolskih derzhav vid Kitayu z zalezhnoyu Koreyeyu na shodi do Balkan z zalezhnoyu Bolgariyeyu na zahodi Blizkih shodom z pidkorenimi Persiyeyu Irakom i Maloyu Aziyeyu na pivdni tak zvanij ta spustoshennya blizkoshidnih ta yevropejskih mist epidemiyeyu vidomoyu yak Chorna smert V pershomu vipadu utvorilisya shlyahi sho dozvolyali shvidshe i bezpechnishe dostavlyali kram mizh mistami ta rinkami V inshomu vipadku epideya zavdala potuzhnogo udaru demografichnomu stanu krayin sho buli spozhivachami tovariv z portiv suahili Z chasiv panuvannya portugalciv a potim v period Zanzibarskogo sultanatu osnovu torgivli stanovili rabi a potim vse inshi tovari Za pidrahunkami mizh 1450 i 1900 rokami z portiv uzberezhzhya bulo prodano blizko 17 miljoniv lyudej osoblivo znachnimi obsyagi rabotorgivli stali z XVIII st Comu spriyala aktivna diyalnist francuzkih gollandskih ta britanskih kupciv KulturaArheologichni rozvidki viyavili vikoristannya keramiki Kvale ta Ureve yak uzdovzh uzberezhzhya tak i u vnutrishnih chastinah pokazuyuchi sho regioni mali spilnij zhittyevij shlyah u piznij kam yanij ta rannij zaliznij dobi Formuvannya vlasne kulturi suahili vidminnoyu vid materialnoyi kulturi inshih narodiv bantu pochinayetsya u XIII st Ce v pershu chergu bulo pov yazano z posilennya sultanatu Kilva Vodnochas vidbuvayetsya prijnyattya islamu Na osoblivist formuvannya kulturi vplinuv toj faktor sho suahili ye miskoyu civilizaciyeyu yaka sformuvalasya vnaslidok zmishannya arabiv ta bantu a takozh torgivciv z Persiyi ta Indostanu Do cogo naklalosya nalezhnist do islamskogo svitu na vidminu vid vnutrishnih rajoniv Shidnoyi Afriki sho trivalij chas spoviduvali tradicijni viruvannya Meshkanci mist stvorili dosit originalnu literaturu na vlasni movi veli hroniki skladali velichni poemi Arhitektura V arhitekturi panuyut musulmanski stili Najdavnishi vidomi mecheti na uzberezhzhi buli pobudovani z dereva ta datuyutsya IX st Vtim arhitekturnij stil suahili maye svoyi osoblivosti mecheti tu perevazhno bez minaretiv ta vnutrishnogo dvoriku Na civilna arhitektura ye sumishshyu tradicij arabiv miscevih yevropejskih indijskih Zhitlovi budinki bilshosti naselennya okrim zamozhnih verstv ta sultaniv buduvali z cegli zavvishki v 1 poverh Chasto voni mali 2 dovgi ta vuzki kimnati Budinki buli sproektovani z ventilyaciyeyu i visokimi stelyami shob privoditi do kanalu okeanskij viter i zberigati budinok proholodnim i prihovanim vid soncya naskilki ce mozhlivo Zovnishni viglyad prikrashayut rizbleni dveri ta balkoni j vikonni reshitki U bilshih budinkah inodi ye sadki Budinki buli pobudovani blizko odin do odnogo sho prizvelo do zvivistih vuzkih vulichok Religiya Naselennya spoviduye sunnizm ale vodnochas vidchuvayutsya zalishki tradicijnih viruvan zokrema pokloninnya duham ta zastosuvannya oberigiv amuletiv Mova Dokladnishe suahili mova Mova suahili ye rezultatom zmishannya mov bantu arabskoyi i perskoyi chastkovo gindi Buduchi movoyu mizhetnichnogo spilkuvannya suahili poshirena na velikij teritoriyi Shidnoyi i Centralnoyi Afriki vid uzberezhzhya Indijskogo okeanu na shodi do centralnih oblastej Demokratichnoyi respubliki Kongo na zahodi vid Somali na pivnochi do Mozambiku na pivdni Kuhnya Ye vazhlivoyu skladovoyu kuhovarnih tradicij Keniyi Tanzaniyi j Zanzibaru Z oglyadu na priberezhnij harakter osnovu stanovlyat stravi z ribi ta moreproduktiv iz zastosuvannyam kokosovogo moloka kunzhutu i kunzhutnoyi oliyi bagatoh specij Arabskih vpliv vidchuvayetsya v poshirenomu vzhivanni kavi solodkih strav z nachinkoyu ta pryanoshami PrimitkiFleisher Jeffrey Lane Paul LaViolette Adria Horton Mark Pollard Edward Quintana Morales Erendira Vernet Thomas Christie Annalisa Wynne Jones Stephanie 2015 3 When Did the Swahili Become Maritime American Anthropologist T 117 1 s 100 115 doi 10 1111 aman 12171 ISSN 0002 7294 PMC 4368416 PMID 25821235 Procitovano 17 lyutogo 2021 Horton Mark amp Middleton John 2000 Pearson Michael 1998 Horton Mark 1996 DzherelaNeville Chittick 1923 1984 Kilwa An Islamic trading City on the East African Coast Nairobi 1966 A Lodhi 2000 Oriental influences in Swahili a study in language and culture contacts ISBN 978 9173463775 pp 72 84 Francois Xavier Fauvelle Aymar Le rhinoceros d or Histoires du Moyen Age africain Alma Editeur 2013 317 p ISBN 2362790452 p 185 193 Crowther Alison Faulkner Patrick Prendergast Mary E Morales Erendira M Quintana Horton Mark Wilmsen Edwin Kotarba Morley Anna M Christie Annalisa Petek Nik Tibesasa Ruth Douka Katerina 2016 05 03 Coastal Subsistence Maritime Trade and the Colonization of Small Offshore Islands in Eastern African Prehistory The Journal of Island and Coastal Archaeology 11 2 211 237