Стародубське князівство — удільне князівство у складі Чернігівського князівства XII-XIII ст.ст., та Великого князівства Литовського XIV-XVI ст.ст. Столиця князівства — місто Стародуб.
В добу Київської Русі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TkM4ME1pOUxlV2wyWVc1ZlVuVnpMVFl1Y0c1bkx6SXlNSEI0TFV0NWFYWmhibDlTZFhNdE5pNXdibWM9LnBuZw==.png)
У складі Чернігівського князівства Стародуб займав місце «меншого уділу», який був для князів чернігівської династії Ольговичів своєрідним щаблем на шляху до більш значного уділу. Згідно з «лествичним правом» стародубський князь міг розраховувати згодом стати князем новгород-сіверським, та далі чернігівським, і у щасливому випадку посісти на великокнязівському престолі у Києві. Із сімох відомих нам стародубських князів XII ст., новгород-сіверськими князями стали чотири, чернігівськими — шість, і великими київськими князями — троє. Найвідомішим в українській історії князем, з тих, що князювали свого часу у Стародубі, є безперечно Святослав Всеволодович, князь стародубський, новгород-сіверський, чернігівський та київський. Під час його князювання у Києві, 1185-го року, відбувся відомий похід князя Ігоря на половців, і в пам'яті нащадків Святослав Всеволодович залишився як автор славутного «Золотого слова Святослава», що увійшло до «Слова о полку Ігоревім». З початком XIII ст. Стародубське князівство стає звичайним дрібним уділом Чернігівської землі, а після монголо-татарської навали поступово зникає зі сторінок історії.
Князі
- Святослав Ольгович (1141—1146)
- Ізяслав Давидович (1147—1151)
- Святослав Всеволодович (1155—1157)
- Святослав Володимирович (1157—1160)
- Ярослав Всеволодович (1160—1180)
- (1190—1198)
- Всеволод Святославич Чермний (1198—1202)
- (1202—1204)
- Давид Ольгович (1204 — ?)
- Володимир Давидович
- Мстислав Давидович
- Костянтин Давидович
У складі ВКЛ
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek00THlWRE5TVkNSSGxuYVcxdmJuUmZTMmxsYW5OMGRYUmhkbWtsUXpRbE9FUXVYeVZFTUNVNU5pVkVNU1U0UWlWRU1DVkNNeVZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TWw4bFJEQWxPVUVsUkRBbFFqVWxSREFsUWprbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREVsT0RNbFJERWxPRElsUkRBbFFqQWxSREFsUWpJbFJERWxPVFlsUkRFbE9EZGZKVEk0V0VsWUpUSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzBsUXpVbFFrUjVaMmx0YjI1MFgwdHBaV3B6ZEhWMFlYWnBKVU0wSlRoRUxsOGxSREFsT1RZbFJERWxPRUlsUkRBbFFqTWxSREVsT1RZbFJEQWxRa01sUkRBbFFrVWxSREFsUWtRbFJERWxPREpmSlVRd0pUbEJKVVF3SlVJMUpVUXdKVUk1SlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXhKVGd6SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl5SlVReEpUazJKVVF4SlRnM1h5VXlPRmhKV0NVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Відродилося Стародубське князівство у другій половині XIV ст., під владою князів з литовської династії Гедиміновичів. Стародубський князь Федір Патрикійович брав участь у нещасливій для українців Битві при Ворсклі 1399-го року з татарами, у якій загинув. А 1410-го року Стародубська корогва уславилася в знаменитій Грюнвальдській битві.
З середини XV ст. Сіверська земля стає притулком для російських князів-дисидентів, які втікали в Литву від деспотичних утисків московського князя. Так 1454-го року Стародубським князем став колишній можайський князь Іван Андрійович, учасник антимосковського заколоту та осліплення московського князя Василія ІІ Темного. Литовський уряд дозволив Івану Можайському об'єднати у складі удільного Стародубського князівства значну частину Сіверських земель з містами Черніговом, Любечем і Гомелем.
Спочатку нові стародубські князі були лояльними до литовської влади — так син Івана Можайського Семен ходив походом на Москву, і дійшов з військом до свого родового Можайська, але наприкінці XV ст. московський князь Іван ІІІ зміг перекупити Семена, як і його сусіда, також з російського дисидентського роду — новгород-сіверського князя Василія Шемячича. 1500-го року Семен і Василій зрадили Литві, та перейшли на бік московського князя. Внаслідок цього розпочалася московсько-литовська війна, і Сіверські землі перейшли під владу Росії, а Стародубське князівство дуже швидко втратило свою автономію, і стало звичайною частиною Московської держави.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTDFKMWMzTnZKVVV5SlRnd0pUa3pUR2wwYUhWaGJtbGhibDlYWVhKekxURTFNREJmWTJGdGNHRnBaMjR0Y25Wek1DNHlMbk4yWnk4eU1qQndlQzFTZFhOemJ5VkZNaVU0TUNVNU0weHBkR2gxWVc1cFlXNWZWMkZ5Y3kweE5UQXdYMk5oYlhCaGFXZHVMWEoxY3pBdU1pNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
Князі
- Патрикій Наримунтович (друга половина XIV ст.)
- (? -1399)
- (1399—1406)
- Сигізмунд Кейстутович (1406—1432)
- Михайло (Михалушко) Сигізмундович (1432—1445)
У 1445—1454 рр. Стародубське князівство входить до складу Брянського.
- Іван Андрійович Можайський (1454 — ?)
- Андрій Іванович Можайський
- Семен Іванович Можайський (бл. 1487 — 1508)
- Василій Семенович Тулуп (після 1508 — після 1517)
Література
- Войтович Л. В. Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.): склад, суспільна і політична роль. Історико-генеалогічне дослідження. — Львів: Інститут українознавства ім. І.Крип'якевича, 2000. — 649 с.
- Роздобудько І. Стародубщина. Нарис українського життя краю.
- Темушев В. М. // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 817. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Starodubske knyazivstvo znachennya Starodubske knyazivstvo udilne knyazivstvo u skladi Chernigivskogo knyazivstva XII XIII st st ta Velikogo knyazivstva Litovskogo XIV XVI st st Stolicya knyazivstva misto Starodub V dobu Kiyivskoyi RusiStarodub u skladi Kiyivskoyi Rusi U skladi Chernigivskogo knyazivstva Starodub zajmav misce menshogo udilu yakij buv dlya knyaziv chernigivskoyi dinastiyi Olgovichiv svoyeridnim shablem na shlyahu do bilsh znachnogo udilu Zgidno z lestvichnim pravom starodubskij knyaz mig rozrahovuvati zgodom stati knyazem novgorod siverskim ta dali chernigivskim i u shaslivomu vipadku posisti na velikoknyazivskomu prestoli u Kiyevi Iz simoh vidomih nam starodubskih knyaziv XII st novgorod siverskimi knyazyami stali chotiri chernigivskimi shist i velikimi kiyivskimi knyazyami troye Najvidomishim v ukrayinskij istoriyi knyazem z tih sho knyazyuvali svogo chasu u Starodubi ye bezperechno Svyatoslav Vsevolodovich knyaz starodubskij novgorod siverskij chernigivskij ta kiyivskij Pid chas jogo knyazyuvannya u Kiyevi 1185 go roku vidbuvsya vidomij pohid knyazya Igorya na polovciv i v pam yati nashadkiv Svyatoslav Vsevolodovich zalishivsya yak avtor slavutnogo Zolotogo slova Svyatoslava sho uvijshlo do Slova o polku Igorevim Z pochatkom XIII st Starodubske knyazivstvo staye zvichajnim dribnim udilom Chernigivskoyi zemli a pislya mongolo tatarskoyi navali postupovo znikaye zi storinok istoriyi Knyazi Svyatoslav Olgovich 1141 1146 Izyaslav Davidovich 1147 1151 Svyatoslav Vsevolodovich 1155 1157 Svyatoslav Volodimirovich 1157 1160 Yaroslav Vsevolodovich 1160 1180 1190 1198 Vsevolod Svyatoslavich Chermnij 1198 1202 1202 1204 David Olgovich 1204 Volodimir Davidovich Mstislav Davidovich Kostyantin DavidovichU skladi VKLZigmunt Kejstutovich Vidrodilosya Starodubske knyazivstvo u drugij polovini XIV st pid vladoyu knyaziv z litovskoyi dinastiyi Gediminovichiv Starodubskij knyaz Fedir Patrikijovich brav uchast u neshaslivij dlya ukrayinciv Bitvi pri Vorskli 1399 go roku z tatarami u yakij zaginuv A 1410 go roku Starodubska korogva uslavilasya v znamenitij Gryunvaldskij bitvi Z seredini XV st Siverska zemlya staye pritulkom dlya rosijskih knyaziv disidentiv yaki vtikali v Litvu vid despotichnih utiskiv moskovskogo knyazya Tak 1454 go roku Starodubskim knyazem stav kolishnij mozhajskij knyaz Ivan Andrijovich uchasnik antimoskovskogo zakolotu ta osliplennya moskovskogo knyazya Vasiliya II Temnogo Litovskij uryad dozvoliv Ivanu Mozhajskomu ob yednati u skladi udilnogo Starodubskogo knyazivstva znachnu chastinu Siverskih zemel z mistami Chernigovom Lyubechem i Gomelem Spochatku novi starodubski knyazi buli loyalnimi do litovskoyi vladi tak sin Ivana Mozhajskogo Semen hodiv pohodom na Moskvu i dijshov z vijskom do svogo rodovogo Mozhajska ale naprikinci XV st moskovskij knyaz Ivan III zmig perekupiti Semena yak i jogo susida takozh z rosijskogo disidentskogo rodu novgorod siverskogo knyazya Vasiliya Shemyachicha 1500 go roku Semen i Vasilij zradili Litvi ta perejshli na bik moskovskogo knyazya Vnaslidok cogo rozpochalasya moskovsko litovska vijna i Siverski zemli perejshli pid vladu Rosiyi a Starodubske knyazivstvo duzhe shvidko vtratilo svoyu avtonomiyu i stalo zvichajnoyu chastinoyu Moskovskoyi derzhavi Moskovsko litovska vijna 1500 1503 rr Knyazi Patrikij Narimuntovich druga polovina XIV st 1399 1399 1406 Sigizmund Kejstutovich 1406 1432 Mihajlo Mihalushko Sigizmundovich 1432 1445 U 1445 1454 rr Starodubske knyazivstvo vhodit do skladu Bryanskogo Ivan Andrijovich Mozhajskij 1454 Andrij Ivanovich Mozhajskij Semen Ivanovich Mozhajskij bl 1487 1508 Vasilij Semenovich Tulup pislya 1508 pislya 1517 LiteraturaVojtovich L V Knyazivski dinastiyi Shidnoyi Yevropi kinec IX pochatok XVI st sklad suspilna i politichna rol Istoriko genealogichne doslidzhennya Lviv Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha 2000 649 s Rozdobudko I Starodubshina Naris ukrayinskogo zhittya krayu Temushev V M Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 817 ISBN 978 966 00 1290 5