Печеніги (в 1825–1890 роках — Новобілгород) — селище у Чугуївському районі Харківської області України.
селище Печеніги | |||
---|---|---|---|
| |||
Країна | |||
Область | Харківська область | ||
Район | Чугуївський район | ||
Громада | Печенізька селищна громада | ||
Рада | Печенізька селищна рада | ||
Облікова картка | Печеніги | ||
Основні дані | |||
Засновано | 1653 | ||
Перша згадка | 1653 | ||
Колишня назва | Новобілгород | ||
Статус | із 2024 року | ||
Площа | 7,85 км² | ||
Населення | ▼ 5112 (2020) | ||
Густота | 651 осіб/км²; | ||
Поштовий індекс | 62801 | ||
Телефонний код | +380 5765 | ||
Географічні координати | 49°51′53″ пн. ш. 36°55′56″ сх. д. / 49.86472° пн. ш. 36.93222° сх. д.Координати: 49°51′53″ пн. ш. 36°55′56″ сх. д. / 49.86472° пн. ш. 36.93222° сх. д. | ||
Висота над рівнем моря | 97 м | ||
Водойма | р. Сіверський Донець Печенізьке Водосховище
| ||
Відстань | |||
Найближча залізнична станція: | Чугуїв | ||
До станції: | 23 км | ||
До обл. центру: | |||
- залізницею: | 56 км | ||
- автошляхами: | 42 км | ||
Селищна влада | |||
Адреса | 62801, Харківська обл., Чугуївський р-н, смт Печеніги, площа Незалежності, буд. 48, | ||
Голова селищної ради | Гусаров Олександр Сергійович | ||
Вебсторінка | https://pechenizka-gromada.gov.ua/ | ||
Карта | |||
![]() Печеніги | |||
![]() Печеніги Печеніги | |||
|
Географічне розташування
Селище міського типу Печеніги розміщене на правому березі річки Сіверський Донець, вище за течією до селища примикає гребля Печенізького водосховища. На протилежному березі — село Базаліївка (Чугуївський район) та комплекс штучних ставків. Через селище проходить автомобільна дорога Т 2111. До селища примикають великі лісові масиви (дуб, сосна).
Час заснування
Село Печеніги засноване у 1653 році. Про це свідчить документ того року, який знайшов архівіст Страшко Віктор Васильович. В ньому йдеться, що прибули в Чугуїв черкаси на чолі з Кондратьєвим і цар велів: "А черкас пересмотрел всех на лицо и сказал им всем вслух, что мы их пожаловали для их иноземства, велели им дати н[а]шего денежного жалованья для их новые селидьбы, да их ж, по их челобитью, велели устроить на вечное житье в Чугуевском уезде на Дону от города в пяти верстах на Печенежском на Катковском поле".
І 20 травня 1654 року (в оригіналі 7162 рік) «на Печенежском Котковском поле» були поселені наступні 45 черкас (з Опішнянській сотні) з дружинами і дітьми, що прийшли в Чугуїв з литовської сторони під проводом Івана Федоровича Волошеніна. На особисте прохання Волошеніна, новоприбулим черкасам було надано від государя платню, за що вони зобов'язувалися захищати державу від кримців, ногайців і литовських людей.
Історичні відомості
Існує версія, що назву селище отримало від давнього народу печеніги.
Близько 1660 року побудовано перший Преображенський храм.
У 1661 році печенізькі козаки були відправлені в Колонтаїв у зв'язку з осадою його татарами.
Як можливо побачити з листа 1667 року, Чугуївського воєводи до Білгородського, в слободі Печеніги майже всі мешканці, були записані як козаки. Підпорядковувалася слобода Івану Сірко. Керували печенізькими козаками сотник Степан Щербина, та отаман Ігнат Череван.
У листі Чугуївського воєводи, до Білгородського воєводи (28 червня 1668 року) знову згадані отаман Ігнат Череван, сотник Степан Щербина (під прізвиськом Щербиненко), та війт Панас Іванов.
У 1670 року (згідно з написом на Євангелії у Петропавлівському храмі), сотником Печенізької сотні був Степан Щербина, а отаманом Іван Величко.
У листі печенізьких козаків до Чугуївського воєводи (1673 рік), що до митних зборів, козаки зазначають, що вони як козаки Харківського козачого слобідського полку, від зборів звільнені, але у Чугуїві з них гроші беруть. Відповідь воєводи була на користь козаків з Печенігів.
28 серпня 1698 року на слободу зчинили напад татари. До полону було уведено коло ста людей. Також викрадена худоба. Цією ж татарською ватагою було захоплено Бурлук, та Дворічна. Згадуються печенізькі сотники Никон, та Федір Щербини.
З 1699 року Печеніги відійшли зі складу Харківського козачого слобідського полку, до Ізюмського полку. Початок існування Ізюмського полку. Печеніги — сотенне містечко (1699–1765 рік).
З 1765 року — центр Печенізького комісарства Ізюмської провінції. Станом на 1779 рік Печеніги — військова слобода Чугуївського повіту, Харківського намісництва, що мала 3601 мешканця (3299 — «військових обивателів», 302 — «власницьких підданих»).
У 1726 році Печенізьким сотником Ізюмського козацького полку був Феодосій Плотнорянов.
У 1741 році Печенізьким сотником Ізюмського козацького полку був Григорій Данилевський.
До 1765 р. містечко мало свою символіку — прапор з зображенням св. Юрія Звитяжця і печатку з зображенням хреста з сяйвом, обабіч якого — два півмісяці (ЦДІА України у м. Києві. — Фонд 1722. — Опис 1. — Спр. 46. — Арк. 36 зв.).
За переписом 1732 року в містечку було 2403 мешканців:
- старшини — 24 душі;
- козаків — 573 душі;
- підпомічників — 1551 душ;
- шинкарів та робітників — 205 душ;
- мешканці хутора сотника Єлисея Зарудного — 16 душ.
У 1732 році, Печенізькими сотниками зазначено Федосія Петрова Лобширинова, та Андрія Сеховського.
В 1784 році згадується Печенізьке укріплення коло гори Бубон. В укріпленні було дві дерев'яні церкви: Покрова Пресвятої Богородиці, та Миколи Чудотворця. У передмісті була ще одна церков, Апостолів Петра і Павла, а також Четвертого Преображення Господнього.
З появою військових поселень початку XIX століття — кінця XIX століття селище називалось Новобілгород.
З середини XIX століття селище — центр Печенізької волості.
В 1806 році побудовано за кошт прихожан новий кам'яний Петропавлівський храм, на місці старого. Зруйновано.
В 1816 році побудовано за кошт прихожан новий кам'яний Преображенський храм, на місці старого. Зруйновано.
У XIX столітті слобода декілька раз потерпала від епідемій холери:
- 1831 рік — померло 99 осіб,
- 1847- вмерло 40 осіб,
- 1848 році померли 501 осіб.
За даними на 1864 рік у козачій слободі Ново-Бєлгород, центрі Новобєлгородської волості Вовчанського повіту, мешкало 5276 осіб (2583 чоловічої статі та 2693 — жіночої), налічувалось 1244 дворових господарств, існували 2 православні церкви.
В 1837 році було побудовано у шпиталі Троїцький храм., на місці розібраного, та перенесеного 1832 році до слободи Юрченкової старого храму.
Парафіян у Печенігах було:
- 1730 рік — 2403 чоловік., 2264 жінок;
- 1750 рік — 2816 чоловік., 2742 жінок;
- 1770 рік — 3272 чоловік., 3185 жінок;
- 1790 рік — 3655 чоловік., 3702 жінок;
- 1810 рік — 5115 чоловік., 5177 жінок;
- 1830 рік — 3695 чоловік., 3334 жінок;
- 1850 рік — 3148 чоловік., 3050 жінок.
В 1869 році в Печенігах відкрито Новобєлгородську центральну каторжну в'язницю.
В 1870 році було побудовано за державний кошт кам'яну домову церкву «Божої матері всіх скорботних Радість» у Центральній в'язниці. Зруйновано.
Станом на 1914 рік кількість мешканців зросла до 14865 осіб.
З 23 грудня 1923 року — районний центр новоутвореного Печенізького району.
Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 298 жителів селища.
У 1963 році Печенізький район було ліквідовано.
З 13 грудня 1991 року — знову районний центр Печенізького району.
Станом на 2001 р. кількість мешканців нараховувалась близько 6033 особи.
12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Печенізької селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Печенізького району, увійшло до складу новоутвореного Чугуївського району Харківської області.
Економіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMxTHlWRU1DVkJOU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRRaVZFTUNWQ09WOGxSREFsUWpJbFJEQWxRalVsUkRFbE9EY2xSREFsUWpVbFJERWxPREJmTFY5d1lXNXZjbUZ0YVc4dWFuQm5MekkxTUhCNExTVkVNQ1ZCTlNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UWlWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqSWxSREFsUWpVbFJERWxPRGNsUkRBbFFqVWxSREVsT0RCZkxWOXdZVzV2Y21GdGFXOHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
- Печенізький рибокомбінат.
- ТОВ «Печенізьке», сільськогосподарське підприємство.
- КСП «Донець».
- ЗАТ «Фінпрофіль» виробник профілезгинаючого та металообробного обладнання
Об'єкти соціальної сфери
- Ліцей імені Генріха Семирадського.
- Печенізький дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку.
Пам'ятки
- Краєзнавчий музей ім. Т. А. Суліми Печенізької селищної ради.
- Печенізьке поле регіональній ландшафтний парк.
- Щорічний етнічний фестиваль «Печенізьке поле».
- Церква Спаса Преображення.
- Будинок культури.
- Клуб.
Місто-побратим
Персоналії
- (07 лютого 1992—18 серпня 2022)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- (01 травня 1985—17 листопада 2022)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- Джигурда Ольга Петрівна — українська письменниця.
- (07 лютого 1986—07 серпня 2022)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- Коваленко Володимир — український кінорежисер.
- Маяцький Петро Никифорович (1905—1968) — український та російський радянський артист цирку, еквілібрист, мотогонщик.
- (17 лютого 1993—04 грудня 2023)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- (29 травня 1984—04 травня 2022) —український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- Петровський Григорій Іванович — один із лідерів злочинних урядів СРСР на окупованій території України.
- Печеніга-Углицький Павло — український композитор, диригент та педагог в діаспорі.
- Прохорчук Дарія Дмитрівна (* 1988) — українська художниця
- Генріх Семирадський — український і польський художник, представник пізнього академізму.
- (27 грудня 1999—07 вересня 2022)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- ( 10 лютого 1993—05 червня 2023)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- (03 травня 1983—19 березня 2023)—український військовослужбовець, учасник російсько-української війни.
- http://www.vostlit.info/Texts/Dokumenty/Ukraine/XVII/1640-1660/Peresel_ukr_ross/text.htm [ 18 лютого 2020 у Wayback Machine.] Переселение украинцев в Россию в период освободительной войны украинского народа 1648-1654 годов // Советские архивы, № 3. 1979
- Гумілевський Д. Г. (Філарет) Історико-статистичний опис Харківської єпархії. М., 1857—1859. [ 7 травня 2012 у Wayback Machine.]
- стор. 2042—2043, том 6 [ 27 січня 2020 у Wayback Machine.], «Енциклопедія українознавства» / Гол. ред. В. Кубійович. — м. Париж, Нью-Йорк, Львів: вид. «Молоде життя»-«НТШ»; 1996 р.
- Гумілевський Д. Г. (Філарет) Історико-статистичний опис Харківської єпархії. М., 1857—1859. [ 7 травня 2012 у Wayback Machine.] Коментар до сторінки 207
- Харьковская губернія. Списокъ населенныхъ мѣстъ по свѣдѣніямъ 1864 года, томъ XLVI. Изданъ Центральнымъ статистическимъ комитетомъ Министерства Внутренних Дѣлъ. СанктПетербургъ. 1869 — XCVI + 209 с.(рос. дореф.)
- Гумілевський Д. Г. (Філарет) Історико-статистичний опис Харківської єпархії. М., 1857—1859. [ 7 травня 2012 у Wayback Machine.] Перелік церков Харківської губернії
- Харьковскій календарь на 1914 годѣ. Изданіе Харьковскаго Губернскаго Статистическаго Комитета. Харьковъ. Типографія Губернскаго Правленія. 1914. VI+86+84+86+26+116+140+44 с.(рос. дореф.)
- Печеніги. Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Український інститут національної пам'яті. Процитовано 18 червня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 4 листопада 2022.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- Куп’янська, Чугуївська та Печенізька громади побраталися з містами США. decentralization.gov.ua. Процитовано 3 листопада 2023.
- Пам'ятаємо полеглих за Україну | ПЕЧЕНІЗЬКА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА Харківська область Чугуївський район. pechenizka-gromada.gov.ua (ua) . Процитовано 15 січня 2024.
- Пам'ятаємо полеглих за Україну | ПЕЧЕНІЗЬКА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА Харківська область Чугуївський район. pechenizka-gromada.gov.ua (ua) . Процитовано 17 січня 2024.
- Пам'ятаємо полеглих за Україну | ПЕЧЕНІЗЬКА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА Харківська область Чугуївський район. pechenizka-gromada.gov.ua (ua) . Процитовано 17 січня 2024.
- Пам'ятаємо полеглих за Україну | ПЕЧЕНІЗЬКА ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА Харківська область Чугуївський район. pechenizka-gromada.gov.ua (ua) . Процитовано 17 січня 2024.
Джерела
- Гумілевський Д. Г. (Філарет), Історико-статистичний опис Харківської єпархії. М., 1857—1859. [ 7 травня 2012 у Wayback Machine.](Перевірено 30 травня 2018)
- Щелков К. П., Історична хронологія Харківської губернії — Харків, Університетська друкарня, 1882.
- Саяний М. І., Зміївщина слобожанщини перлина — Зміїв, 2009.
- Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. Харківська область / Ред. кол. тому: Сіроштан М. А. (голова редкол.), Астахов В. І., Бурик Г. Г., Голиков С. З., Драч А. С., Дяченко М. Т., Колісник М. К., Ксензенко М. І., Лавриненко Л. Л., Мірошников І. Я., Михаєвич М. А., Окладной Г. М., Островський С. Я., Романенко К. Ф., Рущенко П. Т., Рибалка І. К., Селіванов В. М. (відп. секр. редкол.), Скляров Ю. О., Слюсарський А. Г., Сиров П. К., Шиян К. К., Ярмолович О. М. АН УРСР. Інститут історії. — К. : Голов. ред. УРЕ АН УРСР, 1967. — С. 904-913.(Перевірено 30 травня 2018)
Посилання
- Облікова картка (на офіційному сайті Верховної Ради України)
- Прогноз погоди в смт Печеніги [ 19 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Печеніги [ 11 січня 2020 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття з географії Харківської області. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pechenigi v 1825 1890 rokah Novobilgorod selishe u Chuguyivskomu rajoni Harkivskoyi oblasti Ukrayini selishe Pechenigi Gerb Pechenigiv Krayina Ukrayina Oblast Harkivska oblast Rajon Chuguyivskij rajon Gromada Pechenizka selishna gromada Rada Pechenizka selishna rada Oblikova kartka Pechenigi Osnovni dani Zasnovano 1653 Persha zgadka 1653 Kolishnya nazva Novobilgorod Status iz 2024 roku Plosha 7 85 km Naselennya 5112 2020 Gustota 651 osib km Poshtovij indeks 62801 Telefonnij kod 380 5765 Geografichni koordinati 49 51 53 pn sh 36 55 56 sh d 49 86472 pn sh 36 93222 sh d 49 86472 36 93222 Koordinati 49 51 53 pn sh 36 55 56 sh d 49 86472 pn sh 36 93222 sh d 49 86472 36 93222 Visota nad rivnem morya 97 m Vodojma r Siverskij Donec Pechenizke Vodoshovishe Vidstan Najblizhcha zaliznichna stanciya Chuguyiv Do stanciyi 23 km Do obl centru zalizniceyu 56 km avtoshlyahami 42 km Selishna vlada Adresa 62801 Harkivska obl Chuguyivskij r n smt Pechenigi plosha Nezalezhnosti bud 48 Golova selishnoyi radi Gusarov Oleksandr Sergijovich Vebstorinka https pechenizka gromada gov ua Karta Pechenigi Pechenigi Pechenigi Pechenigi u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Pechenigi znachennya Geografichne roztashuvannyaSelishe miskogo tipu Pechenigi rozmishene na pravomu berezi richki Siverskij Donec vishe za techiyeyu do selisha primikaye greblya Pechenizkogo vodoshovisha Na protilezhnomu berezi selo Bazaliyivka Chuguyivskij rajon ta kompleks shtuchnih stavkiv Cherez selishe prohodit avtomobilna doroga T 2111 Do selisha primikayut veliki lisovi masivi dub sosna Chas zasnuvannyaSelo Pechenigi zasnovane u 1653 roci Pro ce svidchit dokument togo roku yakij znajshov arhivist Strashko Viktor Vasilovich V nomu jdetsya sho pribuli v Chuguyiv cherkasi na choli z Kondratyevim i car veliv A cherkas peresmotrel vseh na lico i skazal im vsem vsluh chto my ih pozhalovali dlya ih inozemstva veleli im dati n a shego denezhnogo zhalovanya dlya ih novye selidby da ih zh po ih chelobityu veleli ustroit na vechnoe zhite v Chuguevskom uezde na Donu ot goroda v pyati verstah na Pechenezhskom na Katkovskom pole I 20 travnya 1654 roku v originali 7162 rik na Pechenezhskom Kotkovskom pole buli poseleni nastupni 45 cherkas z Opishnyanskij sotni z druzhinami i ditmi sho prijshli v Chuguyiv z litovskoyi storoni pid provodom Ivana Fedorovicha Voloshenina Na osobiste prohannya Voloshenina novopribulim cherkasam bulo nadano vid gosudarya platnyu za sho voni zobov yazuvalisya zahishati derzhavu vid krimciv nogajciv i litovskih lyudej Istorichni vidomostiIsnuye versiya sho nazvu selishe otrimalo vid davnogo narodu pechenigi Blizko 1660 roku pobudovano pershij Preobrazhenskij hram U 1661 roci pechenizki kozaki buli vidpravleni v Kolontayiv u zv yazku z osadoyu jogo tatarami Yak mozhlivo pobachiti z lista 1667 roku Chuguyivskogo voyevodi do Bilgorodskogo v slobodi Pechenigi majzhe vsi meshkanci buli zapisani yak kozaki Pidporyadkovuvalasya sloboda Ivanu Sirko Keruvali pechenizkimi kozakami sotnik Stepan Sherbina ta otaman Ignat Cherevan U listi Chuguyivskogo voyevodi do Bilgorodskogo voyevodi 28 chervnya 1668 roku znovu zgadani otaman Ignat Cherevan sotnik Stepan Sherbina pid prizviskom Sherbinenko ta vijt Panas Ivanov U 1670 roku zgidno z napisom na Yevangeliyi u Petropavlivskomu hrami sotnikom Pechenizkoyi sotni buv Stepan Sherbina a otamanom Ivan Velichko U listi pechenizkih kozakiv do Chuguyivskogo voyevodi 1673 rik sho do mitnih zboriv kozaki zaznachayut sho voni yak kozaki Harkivskogo kozachogo slobidskogo polku vid zboriv zvilneni ale u Chuguyivi z nih groshi berut Vidpovid voyevodi bula na korist kozakiv z Pechenigiv 28 serpnya 1698 roku na slobodu zchinili napad tatari Do polonu bulo uvedeno kolo sta lyudej Takozh vikradena hudoba Ciyeyu zh tatarskoyu vatagoyu bulo zahopleno Burluk ta Dvorichna Zgaduyutsya pechenizki sotniki Nikon ta Fedir Sherbini Z 1699 roku Pechenigi vidijshli zi skladu Harkivskogo kozachogo slobidskogo polku do Izyumskogo polku Pochatok isnuvannya Izyumskogo polku Pechenigi sotenne mistechko 1699 1765 rik Z 1765 roku centr Pechenizkogo komisarstva Izyumskoyi provinciyi Stanom na 1779 rik Pechenigi vijskova sloboda Chuguyivskogo povitu Harkivskogo namisnictva sho mala 3601 meshkancya 3299 vijskovih obivateliv 302 vlasnickih piddanih U 1726 roci Pechenizkim sotnikom Izyumskogo kozackogo polku buv Feodosij Plotnoryanov U 1741 roci Pechenizkim sotnikom Izyumskogo kozackogo polku buv Grigorij Danilevskij Do 1765 r mistechko malo svoyu simvoliku prapor z zobrazhennyam sv Yuriya Zvityazhcya i pechatku z zobrazhennyam hresta z syajvom obabich yakogo dva pivmisyaci CDIA Ukrayini u m Kiyevi Fond 1722 Opis 1 Spr 46 Ark 36 zv Za perepisom 1732 roku v mistechku bulo 2403 meshkanciv starshini 24 dushi kozakiv 573 dushi pidpomichnikiv 1551 dush shinkariv ta robitnikiv 205 dush meshkanci hutora sotnika Yeliseya Zarudnogo 16 dush U 1732 roci Pechenizkimi sotnikami zaznacheno Fedosiya Petrova Lobshirinova ta Andriya Sehovskogo V 1784 roci zgaduyetsya Pechenizke ukriplennya kolo gori Bubon V ukriplenni bulo dvi derev yani cerkvi Pokrova Presvyatoyi Bogorodici ta Mikoli Chudotvorcya U peredmisti bula she odna cerkov Apostoliv Petra i Pavla a takozh Chetvertogo Preobrazhennya Gospodnogo Z poyavoyu vijskovih poselen pochatku XIX stolittya kincya XIX stolittya selishe nazivalos Novobilgorod Z seredini XIX stolittya selishe centr Pechenizkoyi volosti V 1806 roci pobudovano za kosht prihozhan novij kam yanij Petropavlivskij hram na misci starogo Zrujnovano V 1816 roci pobudovano za kosht prihozhan novij kam yanij Preobrazhenskij hram na misci starogo Zrujnovano U XIX stolitti sloboda dekilka raz poterpala vid epidemij holeri 1831 rik pomerlo 99 osib 1847 vmerlo 40 osib 1848 roci pomerli 501 osib Za danimi na 1864 rik u kozachij slobodi Novo Byelgorod centri Novobyelgorodskoyi volosti Vovchanskogo povitu meshkalo 5276 osib 2583 cholovichoyi stati ta 2693 zhinochoyi nalichuvalos 1244 dvorovih gospodarstv isnuvali 2 pravoslavni cerkvi V 1837 roci bulo pobudovano u shpitali Troyickij hram na misci rozibranogo ta perenesenogo 1832 roci do slobodi Yurchenkovoyi starogo hramu Parafiyan u Pechenigah bulo 1730 rik 2403 cholovik 2264 zhinok 1750 rik 2816 cholovik 2742 zhinok 1770 rik 3272 cholovik 3185 zhinok 1790 rik 3655 cholovik 3702 zhinok 1810 rik 5115 cholovik 5177 zhinok 1830 rik 3695 cholovik 3334 zhinok 1850 rik 3148 cholovik 3050 zhinok V 1869 roci v Pechenigah vidkrito Novobyelgorodsku centralnu katorzhnu v yaznicyu V 1870 roci bulo pobudovano za derzhavnij kosht kam yanu domovu cerkvu Bozhoyi materi vsih skorbotnih Radist u Centralnij v yaznici Zrujnovano Stanom na 1914 rik kilkist meshkanciv zrosla do 14865 osib Z 23 grudnya 1923 roku rajonnij centr novoutvorenogo Pechenizkogo rajonu Pid chas organizovanogo radyanskoyu vladoyu Golodomoru 1932 1933 rokiv pomerlo shonajmenshe 298 zhiteliv selisha U 1963 roci Pechenizkij rajon bulo likvidovano Z 13 grudnya 1991 roku znovu rajonnij centr Pechenizkogo rajonu Stanom na 2001 r kilkist meshkanciv narahovuvalas blizko 6033 osobi 12 chervnya 2020 roku vidpovidno do Rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 725 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Harkivskoyi oblasti uvijshlo do skladu Pechenizkoyi selishnoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi kolishnogo Pechenizkogo rajonu uvijshlo do skladu novoutvorenogo Chuguyivskogo rajonu Harkivskoyi oblasti EkonomikaNa berezi Siverskogo Doncya Pechenizkij ribokombinat TOV Pechenizke silskogospodarske pidpriyemstvo KSP Donec ZAT Finprofil virobnik profilezginayuchogo ta metaloobrobnogo obladnannyaOb yekti socialnoyi sferiLicej imeni Genriha Semiradskogo Pechenizkij dityachij budinok zmishanogo tipu dlya ditej doshkilnogo ta shkilnogo viku Pam yatkiKrayeznavchij muzej im T A Sulimi Pechenizkoyi selishnoyi radi Pechenizke pole regionalnij landshaftnij park Shorichnij etnichnij festival Pechenizke pole Cerkva Spasa Preobrazhennya Budinok kulturi Klub Misto pobratimVan yard SShAPersonaliyi 07 lyutogo 1992 18 serpnya 2022 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni 01 travnya 1985 17 listopada 2022 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Dzhigurda Olga Petrivna ukrayinska pismennicya 07 lyutogo 1986 07 serpnya 2022 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Kovalenko Volodimir ukrayinskij kinorezhiser Mayackij Petro Nikiforovich 1905 1968 ukrayinskij ta rosijskij radyanskij artist cirku ekvilibrist motogonshik 17 lyutogo 1993 04 grudnya 2023 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni 29 travnya 1984 04 travnya 2022 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Petrovskij Grigorij Ivanovich odin iz lideriv zlochinnih uryadiv SRSR na okupovanij teritoriyi Ukrayini Pecheniga Uglickij Pavlo ukrayinskij kompozitor dirigent ta pedagog v diaspori Prohorchuk Dariya Dmitrivna 1988 ukrayinska hudozhnicya Genrih Semiradskij ukrayinskij i polskij hudozhnik predstavnik piznogo akademizmu 27 grudnya 1999 07 veresnya 2022 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni 10 lyutogo 1993 05 chervnya 2023 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni 03 travnya 1983 19 bereznya 2023 ukrayinskij vijskovosluzhbovec uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni http www vostlit info Texts Dokumenty Ukraine XVII 1640 1660 Peresel ukr ross text htm 18 lyutogo 2020 u Wayback Machine Pereselenie ukraincev v Rossiyu v period osvoboditelnoj vojny ukrainskogo naroda 1648 1654 godov Sovetskie arhivy 3 1979 Gumilevskij D G Filaret Istoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi M 1857 1859 7 travnya 2012 u Wayback Machine stor 2042 2043 tom 6 27 sichnya 2020 u Wayback Machine Enciklopediya ukrayinoznavstva Gol red V Kubijovich m Parizh Nyu Jork Lviv vid Molode zhittya NTSh 1996 r ISBN 5 7707 6833 9 Gumilevskij D G Filaret Istoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi M 1857 1859 7 travnya 2012 u Wayback Machine Komentar do storinki 207 Harkovskaya guberniya Spisok naselennyh mѣst po svѣdѣniyam 1864 goda tom XLVI Izdan Centralnym statisticheskim komitetom Ministerstva Vnutrennih Dѣl SanktPeterburg 1869 XCVI 209 s ros doref Gumilevskij D G Filaret Istoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi M 1857 1859 7 travnya 2012 u Wayback Machine Perelik cerkov Harkivskoyi guberniyi Harkovskij kalendar na 1914 godѣ Izdanie Harkovskago Gubernskago Statisticheskago Komiteta Harkov Tipografiya Gubernskago Pravleniya 1914 VI 86 84 86 26 116 140 44 s ros doref Pechenigi Geoinformacijna sistema misc Golodomor 1932 1933 rokiv v Ukrayini Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Procitovano 18 chervnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Harkivskoyi oblasti Oficijnij vebportal parlamentu Ukrayini ukr Procitovano 4 listopada 2022 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Kup yanska Chuguyivska ta Pechenizka gromadi pobratalisya z mistami SShA decentralization gov ua Procitovano 3 listopada 2023 Pam yatayemo poleglih za Ukrayinu PEChENIZKA TERITORIALNA GROMADA Harkivska oblast Chuguyivskij rajon pechenizka gromada gov ua ua Procitovano 15 sichnya 2024 Pam yatayemo poleglih za Ukrayinu PEChENIZKA TERITORIALNA GROMADA Harkivska oblast Chuguyivskij rajon pechenizka gromada gov ua ua Procitovano 17 sichnya 2024 Pam yatayemo poleglih za Ukrayinu PEChENIZKA TERITORIALNA GROMADA Harkivska oblast Chuguyivskij rajon pechenizka gromada gov ua ua Procitovano 17 sichnya 2024 Pam yatayemo poleglih za Ukrayinu PEChENIZKA TERITORIALNA GROMADA Harkivska oblast Chuguyivskij rajon pechenizka gromada gov ua ua Procitovano 17 sichnya 2024 ol section DzherelaGumilevskij D G Filaret Istoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi M 1857 1859 7 travnya 2012 u Wayback Machine Perevireno 30 travnya 2018 Shelkov K P Istorichna hronologiya Harkivskoyi guberniyi Harkiv Universitetska drukarnya 1882 Sayanij M I Zmiyivshina slobozhanshini perlina Zmiyiv 2009 Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR V 26 t Harkivska oblast Red kol tomu Siroshtan M A golova redkol Astahov V I Burik G G Golikov S Z Drach A S Dyachenko M T Kolisnik M K Ksenzenko M I Lavrinenko L L Miroshnikov I Ya Mihayevich M A Okladnoj G M Ostrovskij S Ya Romanenko K F Rushenko P T Ribalka I K Selivanov V M vidp sekr redkol Sklyarov Yu O Slyusarskij A G Sirov P K Shiyan K K Yarmolovich O M AN URSR Institut istoriyi K Golov red URE AN URSR 1967 S 904 913 Perevireno 30 travnya 2018 PosilannyaOblikova kartka na oficijnomu sajti Verhovnoyi Radi Ukrayini Prognoz pogodi v smt Pechenigi 19 sichnya 2021 u Wayback Machine Pechenigi 11 sichnya 2020 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya z geografiyi Harkivskoyi oblasti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi