Перша англо-афганська війна — війна між Великою Британією та Еміратом Афганістан 1839—1842 років.
Перша англо-афганська війна | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() | ![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
Дост Мухаммед, Акбар-хан | , | ||||||
Втрати | |||||||
Понад 7000 убито й поранено | 5062 убито |
Причини
Поступальний, упродовж перших трьох чвертей XIX століття, рух Російської імперії на Кавказ і Туркестан змусив Велику Британію звернути увагу на Емірат Афганістан, на той час ще відокремлений від її індійських володінь широкою територією сикхських і синдських володінь. По мірі наближення російських володінь до кордонів Афганістану, військове значення Туреччини й Персії поступово падало в очах британців і замість цього ставало важливим значення Афганістану, який став єдиним бар'єром, що відокремлював російські володіння від меж Індії. Звідси — думки про підкорення Афганістану, чи, принаймні, про міцний з ним союз стали обов'язковим елементом усіх міркувань британців щодо оборони їхніх індійських володінь.
Але причиною, що змусила Велику Британію вже у 1808 році вступити у відносини з Афганістаном, була не експансія Росії на південь, а плани Наполеона з захоплення британської Індії. У 1807 році було підписано франко-іранський союз, який дозволяв Франції провести через Іран свої війська з метою захоплення Індії, тому Ост-Індській компанії довелось вживати заходів у відповідь. Оскільки Афганістан був північним порталом до Індії, було вирішено відправити туди посольство.
Посольство , відправлене до Кабула у 1808 році для встановлення дружніх відносин із Шуджею-Шахом, вперше дало британцям деякі певні відомості про Афганістан, який до тієї пори був для них зовсім не відомим. Однак, відносини, що вдало зав'язались, внаслідок різних обставин не підтримувались упродовж наступних 30 років, до самого 1838 року, коли особливі обставини спонукали Велику Британію знову звернути увагу на це місце у центральній Азії. Перші 30 років 19 століття в історії Афганістану були переповнені внутрішніми суперечностями, що виражались, головним чином, у боротьбі двох головних гілок династії Дуррані — Садозаїв (Шуджа-Шах і його нащадки) та Баракзаїв (Дост-Мухаммед). До 1830-их років перевага виявилась на боці Дост-Мухаммеда, який, залишаючись правителем Кабулу й Газні, роздав провінції своїм братам і синам. Лише Герат ще залишався під владою Камрана, племінника Шуджі-Шаха, останній жив в Індії, отримуючи від британців невелику субсидію. Розбрат настільки послабив Афганістан, що сусіди почали зазіхати на деякі частини його території. Зі сходу почали загрожувати Пешавару сикхи, із заходу претендували на Герат перси. Положення Дост-Мухаммеда ставало важким, але ще більше погіршилось, коли Шуджа-Шах, якого спонукали британці, уклав у 1833 році союз із сикхами і вторгся в Сінд, маючи намір потім йти на Кандагар і Кабул. Вважаючи свої сили для боротьби з ним недостатніми, Дост-Мухаммед відрядив у 1834 році посольство до Росії з проханням про допомогу. Посланець еміра Хусейн Алі-хан дістався Оренбурга тільки у 1836 році, де через військового губернатора Перовського, вступив до перемовин з російським урядом. Результатом цих відносин стало відрядження у 1837 році до Афганістану поручика , який служив при Перовському. Прибуття у грудні того ж року в Кабул Віткевича, що виявило перемовини, які почались між Росією та Афганістаном, а також рух перських військ на Герат, здійснений під впливом російської дипломатії в Тегерані, стали достатнім для Великої Британії приводом для того, щоб оголосити війну Дост-Мухаммеду.
1 жовтня 1838 року виголосив маніфест, що містив оголошення війни й мотивування прийнятого британцями рішення.
Підготовка британського наступу
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpqTDFSb1pWOWhjbTE1WDI5bVgzUm9aVjlKYm1SMWMxOWxiblJsY21sdVoxOUxZVzVrWVdoaGNpNXFjR2N2TXpBd2NIZ3RWR2hsWDJGeWJYbGZiMlpmZEdobFgwbHVaSFZ6WDJWdWRHVnlhVzVuWDB0aGJtUmhhR0Z5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Ще у серпні 1838 року військові частини, призначені для походу, були попереджені про це, а 13 вересня наказом головнокомандувача індійською армією генерала Фейна було визначено склад експедиційного загону. Пунктом зосередження було призначено . Загін складався з п'яти піхотних бригад (15 полків), однієї артилерійської (5 батарей), та однієї кавалерійської (3 кінних полки). Піхотні бригади були зведені у дві дивізії під командуванням генералів Коттона й Дункана. Окрім цього загону, що називався Бенгальською армією і збирався під особистим началом головнокомандувача, у Бомбеї формувався інший загін у складі трьох бригад, піхотної (3 полки), артилерійської та кавалерійської під командуванням генерала Кіна (командувача Бомбейською армією). Війська, набрані Шуджею-Шахом, мали близько 6 тисяч чоловік. Вони мали разом із Бенгальською армією переправитись через Інд дорогою на і звідти йти на Кандагар і Кабул. Нарешті, з Пешавара на Кабул мали вирушити сикхські полки і невеликий загін індо-британських військ, разом близько 10 тисяч чоловік під командою сина Шуджі-Шаха, Теймура Мірзи й під керівництвом британського капітана Вада. Між тим, поки війська зосереджувались, обставини в Афганістані сильно змінились: перси, які у цей час тримали в облозі Герат, не змогли його взяти, й на початку вересня 1838 були змушені піти. Віткевича вже не було в Кабулі, Дост-Мухаммед залишався безпомічним. З відступом персів від Герата, звичайно, зникав усілякий привід до походу в Афганістан, але тодішній віце-король індії лорд Окленд наполіг на здійсненні прийнятого рішення. Однак, склад експедиційного загону все ж було зменшено до 21 тисячі чоловік, в тому числі бенгальських військ — 9,5 тисяч чоловік, які зосередились на початку грудня біля Фіроспура (одна дивізія генерала Коттона, що складалась із 3 піхотних бригад). Об'єднані сили бенгальських і бомбейських військ отримали назву «Індської армії», командування якою було доручено генералу Кіну. Кількість обозних, які супроводжували війська, була надмірно великою й сильно ускладнювала їхній рух; так, за ба бенгальським контингентом прямував обоз із 30 тисяч в'ючних верблюдів з 38 тисячами обозної прислуги. Бенгальські війська мали прямувати з Фіроспура на південний захід, через Багавальпур і потім через Синд до берегів Інду; переправа через річку поблизу Суккура. Звідси війська мали вирушити на північний захід через Шикарпур і Баг, до початку , потім через прохід до Кветти, та звідси через на Кандагар.
Сили, які мав на той час Афганістан, були досить незначними. Дост-Мухаммед утримував 2,5 тисячі чоловік піхоти, озброєних трутовими крупнокаліберними рушницями, 12-13 тисяч вершників і близько 45 гармат. Найкращим родом військ була кавалерія. Окрім цього «регулярного» війська, було ополчення, яке за сприятливих умов могло дати кілька десятків тисяч ненавчених, недисциплінованих і погано озброєних солдат.
Похід на Кабул
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN3TDBkb1lYcHVhVjlEYVhSNVgyUjFjbWx1WjE4eE9ETTVMVFF5TG1wd1p5OHpNREJ3ZUMxSGFHRjZibWxmUTJsMGVWOWtkWEpwYm1kZk1UZ3pPUzAwTWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Індська армія до квітня 1839 року зосередилась поблизу Кветти й потім продовжувала рух на Кандагар і , не зустрічаючи ніде опору з боку афганців. Війська відчували нестачу продовольства, а також транспортних засобів внаслідок сильного мору обозних тварин. Близько 20 тисяч голів загинуло тільки дорогою до Кандагара. У Кандагар індо-британські війська вступили без бою 25 квітня. Подальший їхній шлях лежав на Газні. Це місто оборонялось гарнізоном під началом , сина Дост-Мухаммеда. Через небажання афганців здаватись британцям міною підірвали стіну фортеці й пішли на штурм. Гарнізон бився до останньої можливості. Близько 1000 чоловік його загинуло в бою, 1600 було узято в полон, в тому числі й сам Гейдар-хан. Британцям перемога коштувала всього 17 убитих і 165 поранених, в тому числі 18 офіцерів. Однак, попри значну перевагу ворожих сил, Дост-Мухаммед не опускав рук. Покладаючись на силу спротиву фортеці Газні, він вирішив свої найкращі війська під началом сина Акбар-хана кинути спочатку на Пешавар, куди у квітні почали стягуватись сикхські війська Ранджит Сінгха, розбити їх і вже потім усіма силами накинутись на Індську армію. Однак, швидке падіння Газні зруйнувало плани еміра. Дост-Мухаммед змінив свій намір та вирішив із загоном військ, силою близько 6000 чоловік, виступити з Кабула назустріч Індської армії, й на берегах дати їй бій. Він дійшов зі своїми військами до с. Арганди, де у загоні виявились такі тривожні ознаки розладу і зради, що на успіх битви не залишалось жодної надії. Тоді Дост-Мухаммед дозволив (2 серпня) своїм військам підкоритись Шуджі-Шаху, а сам з невеликою кількістю прибічників (350 чоловік) відступив на Баміан. Про втечу еміра стало відомо у британському таборі вже наступного дня, за ним було вислано погоню, але він встиг минути проходи Гіндукуша й дістатись Афганського Туркестану. 7 серпня Шуджа-Шах урочисто вступив до Кабула, а тижні за три сюди ж прибув сикхський загін Теймура-мірзи, який через смерть Ранджит-Сінгха у червні 1839 року тільки наприкінці липня вступив у Хайберський прохід, та після нетривалої сутички поблизу Алі-Меджида, вирушив на Кабул, не зустрічаючи дорогою жодного спротиву.
Початок повстань
Таким чином Шуджа-Шах був посаджений на престол й за духом декларації 1 жовтня 1838 року війська мали повертатись до Індії. Але через сумнівний стан справ, було вирішено повернути додому тільки половину Індської армії, а інші війська мали залишатись в Афганістані під командуванням генерала Коттона. У вересні з Кабула пішла вся бомбейська дивізія, прямуючи через Боланський прохід. У жовтні пішла частина Бенгальського загону, прямуючи через Пешавар. В Афганістані залишились: 7 тисяч чоловік британо-індійських військ, 13 тисяч чоловік Шуджі-Шаха (утримувались за рахунок Ост-Індської компанії) і 5 тисяч сикхського контингенту. Головна частка цих військ залишалась у Кабулі, значна їх кількість була у Джелалабаді, а невеликі загони були розташовані в Кандагарі, Газні й Баміані. Спочатку все складалось добре. Приплив до країни грошей пожвавив економіку й посилив торгово-промислову діяльність, але потім подорожчання предметів першої необхідності, постійне втручання іноземців до внутрішніх справ країни, систематичні образи з їхнього боку на адресу релігійних та родинних почуттів й інші причини спричинили загальне невдоволення. Назріваючи поступово, воно почало виявлятись невдовзі окремими повстаннями у різних частинах Афганістану. Гільзаї, які немало турбували Індську армію на її шляху від Кандагара до Газні, не визнавали влади Шуджі-Шаха і продовжували перешкоджати сполученню між Кабулом і Газні. Їх приборкали, проте ненадовго, у вересні 1839 року експедицією майора Утрама. Навесні наступного року гільзаї підбурили повстання з ширшим розмахом, причому відряджені проти них війська генерала Нота з великими труднощами привели їх до покори. Восени 1839 року повстали хайберці. Навесні 1840 року відбулось повстання хазарійців (поблизу Баміана).
Полон Дост-Мухаммеда
Між тим, Дост-Мухаммед, після свого нетривалого перебування в Хульмі, спробував шукати притулку у бухарського еміра Насрулли, але помилився у своїх розрахунках і повернувся назад у в Хульм. У цей самий час (середина 1840 року) британці, з метою впливу на узбецьких володарів Афганського Туркестану, висунули невеликий загін на північ від Баміана, до . Дост-Мухаммед скористався цими обставинами й умовив хана напасти на Байгак. 30 серпня було здійснено напад на британський пост, і загін, що його займав, був змушений відступити до Баміана. Дост-Мухаммед з узбецьким загоном переслідував британців, проте 18 вересня був розбитий туземними частинами генерала Денні. Втративши надію на сприяння узбеків, Дост-Мухаммед пішов у Кугістан (провінція на північ від Кабула) й підбурив там хвилювання. Проти повстанців з Кабула було вислано загін під началом генерала Селя. У Перванській долині (на північ від Чарикара) 2 листопада відбулась битва, в якій британці зазнали поразки. Наступного дня загін Селя відступив до Чарикара. Таким був стан справ, коли відбулась незрозуміла донині та нез'ясована істориками подія. Третього дня після Перванського бою Дост-Мухаммед прибув у Кабул й віддав себе у розпорядження британців. Невдача у Насрулли, слабкість узбеків, страх за свою голову, яку імовірно було непогано оцінено британцями, ось імовірні причини, що можуть слугувати розгадкою вчинку Дост-Мухаммеда. Емір був направлений на проживання до Індії.
Повстання
З уходом Дост-Мухаммеда й після невдачі Хівінського походу Перовського, перебування британців в Афганістані втрачало свій сенс, чому Шуджа-Шах і нагадав їм про це. Однак, британці, ймовірно, не мали наміру йти, влаштовуючись у країні, закладаючи тут сади, будуючи будинки, виписуючи з Індії свої родини. Така поведінка іноземців ще більше налаштовувала проти них афганське населення. Гнів поступово зростав. Заколоти і хвилювання почали виникати між дуррані, гільзаями та іншими племенами Афганістану. Приборкання цих спалахів поглинало всю увагу британців, але чим далі, тим менш успішним воно ставало. Стан справ погрожував загальним повстанням, яке невдовзі й почалось. Приводом до нього послужило скорочення і навіть припинення грошових субсидій, що видавались вождям гільзаїв, кугістанців, кизилбашів та інших афганських племен. Шуджа-Шах на низку звернених до нього з цього приводу претензій, посилався на свавілля британців, натякнувши на бажання звільнитись від іноземців. Цього натяку було достатньо, щоб наприкінці вересня 1841 року відбулась змова з метою повернення втраченого й усунення панування іноземців. Британці, попереджені про змову, нічого не вживали. Почалась низка повстань.
Наприкінці вересня східні гільзаї зачинили у своїх горах всі проходи, що ведуть з Кабула в Джелалабадську область, перервавши сполучення британців з Індією. Приборкання гільзаїв було доручено генералу Селю, вже призначеному зі своєю бригадою до повернення в Індію через Пешавар. Він мав відновити порядок на гільзайських землях дорогою, під час свого руху на Джелалабад. 11 жовтня він вступив у Хурд-Кабульську ущелину та, побачивши дорогою безперервні бої із заколотниками, до 30 жовтня ледь дістався , зазнавши значних втрат.
Одночасно спалахнуло повстання в й на просторі між Кабулом і Кандагаром. Нарешті 2 листопада сталась різня у самому Кабулі та однією з перших жертв став британець , який стояв при Шуджі-Шаху як неофіційний радник. Два будинки, в яких розміщувалась британська місія були розграбовані, варти при них були вирізані, скарбниця (170 тисяч рупій) розграбована, вся прислуга перебита. І все це було скоєно у присутності 6 тисяч британських військ, що зачинились в укріпленому таборі на відстані півгодини дороги від повсталого міста. З боку генерала Ельфінстона, який командував у цей час військами під Кабулом не надійшло жодного розпорядження, жоден британський офіцер не з'явився своїм на допомогу!
Безкарність різні 2 листопада 1841 року стала в очах афганців свідченням слабкості британців, звістка про успіх повстання пронеслась усією країною, і натовпи газі звідусіль повалили до міста. Шуджа-Шах зачинився у кабульській цитаделі й чекав результату подій. На чолі повстання стояли магометзаї, родичі Дост-Мухаммеда, які обрали еміром Мухаммед-Земан-хана, племінника Дост-Мухаммеда й колишнього правителя Джелалабадської області. У британських військ було віднято велику частину їхніх запасів провіанту й артилерійських боєприпасів. В Кударі обурені солдати Кугістанського полку самі перерізали своїх британських офіцерів. У Чарикарі полк гуркхів, узятий в облогу афганцями у своїх казармах, був змушений залишити їх через нестачу води й на шляху до Кабула був винищений. У Чейндабаді, між Кабулом і Газні, був вирізаний загоном Вудборна. Загін капітана Фірріза був узятий в облогу у Хайберських горах кількома тисячами афганців і ледве пробився до Пешавара.
Відступ і знищення загону Ельфінстона
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelprTDFKbGJXNWhiblJ6WDI5bVgyRnVYMkZ5YlhreUxtcHdaeTh6TURCd2VDMVNaVzF1WVc1MGMxOXZabDloYmw5aGNtMTVNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Слабкий та нерішучий Ельфінстон бачив порятунок тільки у відступі. Замість того, щоб вжити енергійних заходів, він став з афганцями до перемовин. Війська між тим були голодними та поступово цілковито деморалізувались. Перемовини тягнулись нескінченно. Британський представник Макнактен, запрошений на побачення з Акбар-ханом був зрадницьки вбитий 23 грудня. Його відрубану голову, насадивши на спис, пронесли вулицями міста, а спотворене тіло було виставлено на знущання на Кабульському базарі упродовж трьох діб. Зі смертю Макнактена, вожді повстання вирішили, що їхня угода не є чинною, й запропонували Ельфінстону нові, принизливіші умови. У перший день 1842 року угоду з афганцями було скріплено печатками 18-ти сердарів. На виконання цієї угоди британцями були здані афганцям: усі грошові суми, у кількості 1400000 рупій, вся артилерія, за винятком 9 гармат, багато різної вогнепальної та холодної зброї, всі снаряди, амуніція, усі хворі й тяжко поранені з двома лікарями при них та, нарешті, заручники числом 6 офіцерів. Обіцяний же угодою конвой з числа афганських військ призначено не було. Не отримавши обіцяного конвою, Ельфінстон наважився вирушити на власний страх і ризик та 6 січня британські війська кількістю 4,5 тисяч чоловік бойового складу, з нестройовими, жінками, дітьми й табірною прислугою, виступили з Кабула, прямуючи до Хурд-Кабульської ущелини. Ледве хвіст колони залишив табір, як почались напади афганців, гармати невдовзі відняли у британців і весь загін було перетворено на натовп, охоплений панікою. Неподалік від Джелалабада, де перебував зі своїм загоном генерал Сель, афганці довершили винищення загону Ельфінстона. Те, що врятувалось тут, загинуло далі від холоду, голоду і злиднів. З 16 тисяч чоловік, які виступили з-під Кабула, вціліла єдина людина, доктор Брайден, який 14 січня, поранений та цілковито виснажений голодом дістався Джелалабаду.
Завершення війни
Доля інших британських загонів, що перебували в Афганістані була такою. Сель вдало тримався у Джелалабаді, відбиваючи та навіть розсіюючи натовпи афганців; також утримувався й генерал Нотт у Кандагарі. Обидва відмовились здати афганцям зайняті ними позиції, незважаючи на вказівки Ельфінстона, який виконував угоду 1 січня. У Келат-і-Гільзаї успішно тримався капітан Крегі. В Газні довго опирався полковник Памер, але повіривши афганцям, що вони його пропустять у Пешавар, здав цитадель (6 березня). Відбувся негайний напад на гарнізон, і його було цілком винищено, за винятком Памера й кількох офіцерів, взятих у полон. Сполучення між Індією та Кабулом були перервані ще у жовтні 1841 року. Коли в Калькутті були отримані звістки про кабульське повстання, через Пешавар була надіслана для підтримки кабульської армії бригада генерала Вільда, проте вона (січень 1842) не змогла пробитись через Хайберський прохід і була відкинута з великими втратами. Для порятунку решти афганських загонів Селя й Нотта були вжиті такі заходи: Поллко, який замінив Вильда, був посилений 4 піхотними полками, кавалерією та артилерією, а із Сінда була висунута на Кандагар бригада генерала Енглянда. Останнього наприкінці березня зустріли на Коджакському перевалі афганці й він відступив до Кветти. Полок вже у лютому був у Пешаварі, але він залишався тут упродовж двох місяців. У подальшому, однак, дії британців були рішучішими та вдалими. Виступивши 3 квітня, Полок пройшов у кілька днів до Джелалабада, де і з'єднався з Селем. 10 травня, після невеликої справи на Коджакському перевалі, прибув у Кандагар і генерал Енглянд.
Після цього британські війська мали піти з Афганістану, або наступом вглиб країни відновити свій престиж та звільнити заручників і полонених. Новий віце-король схилявся до першого, громадська думка Великої Британії вголос вимагала другого. Нарешті, Ноту було наказано почати відступ з Афганістану, але окільним шляхом, через Газні—Кабул—Пешавар, Поллоку ж було запропоновано підтримати Нотта рухом на Кабул. Нотт виступив з Кандагара 7 серпня, Полок із Джелалабада — 20 серпня. Між тим, у Кабулі, з часу уходу Ельфінстона тривав розбрат, що значно послабило здатність афганців до спротиву. Полок і Нотт рухались на Кабул майже безперешкодно, легко розсіюючи неорганізований натовп афганців. 15 вересня до Кабула прибув Полок, а наступного дня і Нотт. Звідси ними були надіслані до різних частин країни невеликі каральні експедиції, а Кабул віддано військам на розграбування. Після майже місячного перебування під Кабулом, 12 жовтня британські загони виступили на Пешавар. Цей відступ був схожий на втечу. Загін Нота, який ішов позаду підлягав безперервним нападам афганців. В останніх числах грудня війська сягнули меж Індії. Тоді ж Дост-Мухаммед отримав дозвіл повернутись в Афганістан, де, зважаючи на смерть Шуджі-Шаха, невдовзі й посів престол. Так завершилась перша англо-афганська війна. Вона вартувала життів 18 тисяч чоловік, 25 мільйонів фунтів стерлінгів і сильно принизила політичне значення та військовий престиж британців у Середній Азії.
Джерела
- Военная энциклопедия Сытина, частина 2 (рос.)
- Халфін. Провал британської агресії в Афганістані [ 5 квітня 2012 у Wayback Machine.]
- Henry Havelock. Narrative of the War in Affghanistan. [ 1 квітня 2015 у Wayback Machine.]
- Richard Hartley Kennedy. Narrative of the campaign of the Indus in Sind and Kaubool in 1838-9. [ 1 квітня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- James Outram. Rough Notes of the Campaign in Sinde and Affghanistan, in 1838-9 [ 1 квітня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- William Hough. A Narrative of the March and Operations of the Army of the Indus: In the Expedition to Affghanistan in the Years 1838—1839. [ 1 квітня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Перша англо-афганська війна |
Примітки
- В.Массон, В.Ромодін. Історія Афганістану
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Anglo afganski vijni Persha anglo afganska vijna vijna mizh Velikoyu Britaniyeyu ta Emiratom Afganistan 1839 1842 rokiv Persha anglo afganska vijna Data 1839 1842 Misce Emirat Afganistan Rezultat Peremoga afganciv Storoni Emirat Afganistan Britanska imperiya Komanduvachi Dost Muhammed Akbar han Vtrati Ponad 7000 ubito j poraneno 5062 ubitoPrichiniPostupalnij uprodovzh pershih troh chvertej XIX stolittya ruh Rosijskoyi imperiyi na Kavkaz i Turkestan zmusiv Veliku Britaniyu zvernuti uvagu na Emirat Afganistan na toj chas she vidokremlenij vid yiyi indijskih volodin shirokoyu teritoriyeyu sikhskih i sindskih volodin Po miri nablizhennya rosijskih volodin do kordoniv Afganistanu vijskove znachennya Turechchini j Persiyi postupovo padalo v ochah britanciv i zamist cogo stavalo vazhlivim znachennya Afganistanu yakij stav yedinim bar yerom sho vidokremlyuvav rosijski volodinnya vid mezh Indiyi Zvidsi dumki pro pidkorennya Afganistanu chi prinajmni pro micnij z nim soyuz stali obov yazkovim elementom usih mirkuvan britanciv shodo oboroni yihnih indijskih volodin Ale prichinoyu sho zmusila Veliku Britaniyu vzhe u 1808 roci vstupiti u vidnosini z Afganistanom bula ne ekspansiya Rosiyi na pivden a plani Napoleona z zahoplennya britanskoyi Indiyi U 1807 roci bulo pidpisano franko iranskij soyuz yakij dozvolyav Franciyi provesti cherez Iran svoyi vijska z metoyu zahoplennya Indiyi tomu Ost Indskij kompaniyi dovelos vzhivati zahodiv u vidpovid Oskilki Afganistan buv pivnichnim portalom do Indiyi bulo virisheno vidpraviti tudi posolstvo Posolstvo vidpravlene do Kabula u 1808 roci dlya vstanovlennya druzhnih vidnosin iz Shudzheyu Shahom vpershe dalo britancyam deyaki pevni vidomosti pro Afganistan yakij do tiyeyi pori buv dlya nih zovsim ne vidomim Odnak vidnosini sho vdalo zav yazalis vnaslidok riznih obstavin ne pidtrimuvalis uprodovzh nastupnih 30 rokiv do samogo 1838 roku koli osoblivi obstavini sponukali Veliku Britaniyu znovu zvernuti uvagu na ce misce u centralnij Aziyi Pershi 30 rokiv 19 stolittya v istoriyi Afganistanu buli perepovneni vnutrishnimi superechnostyami sho virazhalis golovnim chinom u borotbi dvoh golovnih gilok dinastiyi Durrani Sadozayiv Shudzha Shah i jogo nashadki ta Barakzayiv Dost Muhammed Do 1830 ih rokiv perevaga viyavilas na boci Dost Muhammeda yakij zalishayuchis pravitelem Kabulu j Gazni rozdav provinciyi svoyim bratam i sinam Lishe Gerat she zalishavsya pid vladoyu Kamrana pleminnika Shudzhi Shaha ostannij zhiv v Indiyi otrimuyuchi vid britanciv neveliku subsidiyu Rozbrat nastilki poslabiv Afganistan sho susidi pochali zazihati na deyaki chastini jogo teritoriyi Zi shodu pochali zagrozhuvati Peshavaru sikhi iz zahodu pretenduvali na Gerat persi Polozhennya Dost Muhammeda stavalo vazhkim ale she bilshe pogirshilos koli Shudzha Shah yakogo sponukali britanci uklav u 1833 roci soyuz iz sikhami i vtorgsya v Sind mayuchi namir potim jti na Kandagar i Kabul Vvazhayuchi svoyi sili dlya borotbi z nim nedostatnimi Dost Muhammed vidryadiv u 1834 roci posolstvo do Rosiyi z prohannyam pro dopomogu Poslanec emira Husejn Ali han distavsya Orenburga tilki u 1836 roci de cherez vijskovogo gubernatora Perovskogo vstupiv do peremovin z rosijskim uryadom Rezultatom cih vidnosin stalo vidryadzhennya u 1837 roci do Afganistanu poruchika yakij sluzhiv pri Perovskomu Pributtya u grudni togo zh roku v Kabul Vitkevicha sho viyavilo peremovini yaki pochalis mizh Rosiyeyu ta Afganistanom a takozh ruh perskih vijsk na Gerat zdijsnenij pid vplivom rosijskoyi diplomatiyi v Tegerani stali dostatnim dlya Velikoyi Britaniyi privodom dlya togo shob ogolositi vijnu Dost Muhammedu 1 zhovtnya 1838 roku vigolosiv manifest sho mistiv ogoloshennya vijni j motivuvannya prijnyatogo britancyami rishennya Pidgotovka britanskogo nastupuIndijska armiya vstupaye u Kandagar She u serpni 1838 roku vijskovi chastini priznacheni dlya pohodu buli poperedzheni pro ce a 13 veresnya nakazom golovnokomanduvacha indijskoyu armiyeyu generala Fejna bulo viznacheno sklad ekspedicijnogo zagonu Punktom zoseredzhennya bulo priznacheno Zagin skladavsya z p yati pihotnih brigad 15 polkiv odniyeyi artilerijskoyi 5 batarej ta odniyeyi kavalerijskoyi 3 kinnih polki Pihotni brigadi buli zvedeni u dvi diviziyi pid komanduvannyam generaliv Kottona j Dunkana Okrim cogo zagonu sho nazivavsya Bengalskoyu armiyeyu i zbiravsya pid osobistim nachalom golovnokomanduvacha u Bombeyi formuvavsya inshij zagin u skladi troh brigad pihotnoyi 3 polki artilerijskoyi ta kavalerijskoyi pid komanduvannyam generala Kina komanduvacha Bombejskoyu armiyeyu Vijska nabrani Shudzheyu Shahom mali blizko 6 tisyach cholovik Voni mali razom iz Bengalskoyu armiyeyu perepravitis cherez Ind dorogoyu na i zvidti jti na Kandagar i Kabul Nareshti z Peshavara na Kabul mali virushiti sikhski polki i nevelikij zagin indo britanskih vijsk razom blizko 10 tisyach cholovik pid komandoyu sina Shudzhi Shaha Tejmura Mirzi j pid kerivnictvom britanskogo kapitana Vada Mizh tim poki vijska zoseredzhuvalis obstavini v Afganistani silno zminilis persi yaki u cej chas trimali v oblozi Gerat ne zmogli jogo vzyati j na pochatku veresnya 1838 buli zmusheni piti Vitkevicha vzhe ne bulo v Kabuli Dost Muhammed zalishavsya bezpomichnim Z vidstupom persiv vid Gerata zvichajno znikav usilyakij privid do pohodu v Afganistan ale todishnij vice korol indiyi lord Oklend napolig na zdijsnenni prijnyatogo rishennya Odnak sklad ekspedicijnogo zagonu vse zh bulo zmensheno do 21 tisyachi cholovik v tomu chisli bengalskih vijsk 9 5 tisyach cholovik yaki zoseredilis na pochatku grudnya bilya Firospura odna diviziya generala Kottona sho skladalas iz 3 pihotnih brigad Ob yednani sili bengalskih i bombejskih vijsk otrimali nazvu Indskoyi armiyi komanduvannya yakoyu bulo dorucheno generalu Kinu Kilkist oboznih yaki suprovodzhuvali vijska bula nadmirno velikoyu j silno uskladnyuvala yihnij ruh tak za ba bengalskim kontingentom pryamuvav oboz iz 30 tisyach v yuchnih verblyudiv z 38 tisyachami oboznoyi prislugi Bengalski vijska mali pryamuvati z Firospura na pivdennij zahid cherez Bagavalpur i potim cherez Sind do beregiv Indu pereprava cherez richku poblizu Sukkura Zvidsi vijska mali virushiti na pivnichnij zahid cherez Shikarpur i Bag do pochatku potim cherez prohid do Kvetti ta zvidsi cherez na Kandagar Sili yaki mav na toj chas Afganistan buli dosit neznachnimi Dost Muhammed utrimuvav 2 5 tisyachi cholovik pihoti ozbroyenih trutovimi krupnokalibernimi rushnicyami 12 13 tisyach vershnikiv i blizko 45 garmat Najkrashim rodom vijsk bula kavaleriya Okrim cogo regulyarnogo vijska bulo opolchennya yake za spriyatlivih umov moglo dati kilka desyatkiv tisyach nenavchenih nedisciplinovanih i pogano ozbroyenih soldat Pohid na KabulMisto Gazni u 1839 roci Indska armiya do kvitnya 1839 roku zoseredilas poblizu Kvetti j potim prodovzhuvala ruh na Kandagar i ne zustrichayuchi nide oporu z boku afganciv Vijska vidchuvali nestachu prodovolstva a takozh transportnih zasobiv vnaslidok silnogo moru oboznih tvarin Blizko 20 tisyach goliv zaginulo tilki dorogoyu do Kandagara U Kandagar indo britanski vijska vstupili bez boyu 25 kvitnya Podalshij yihnij shlyah lezhav na Gazni Ce misto oboronyalos garnizonom pid nachalom sina Dost Muhammeda Cherez nebazhannya afganciv zdavatis britancyam minoyu pidirvali stinu forteci j pishli na shturm Garnizon bivsya do ostannoyi mozhlivosti Blizko 1000 cholovik jogo zaginulo v boyu 1600 bulo uzyato v polon v tomu chisli j sam Gejdar han Britancyam peremoga koshtuvala vsogo 17 ubitih i 165 poranenih v tomu chisli 18 oficeriv Odnak popri znachnu perevagu vorozhih sil Dost Muhammed ne opuskav ruk Pokladayuchis na silu sprotivu forteci Gazni vin virishiv svoyi najkrashi vijska pid nachalom sina Akbar hana kinuti spochatku na Peshavar kudi u kvitni pochali styaguvatis sikhski vijska Randzhit Singha rozbiti yih i vzhe potim usima silami nakinutis na Indsku armiyu Odnak shvidke padinnya Gazni zrujnuvalo plani emira Dost Muhammed zminiv svij namir ta virishiv iz zagonom vijsk siloyu blizko 6000 cholovik vistupiti z Kabula nazustrich Indskoyi armiyi j na beregah dati yij bij Vin dijshov zi svoyimi vijskami do s Argandi de u zagoni viyavilis taki trivozhni oznaki rozladu i zradi sho na uspih bitvi ne zalishalos zhodnoyi nadiyi Todi Dost Muhammed dozvoliv 2 serpnya svoyim vijskam pidkoritis Shudzhi Shahu a sam z nevelikoyu kilkistyu pribichnikiv 350 cholovik vidstupiv na Bamian Pro vtechu emira stalo vidomo u britanskomu tabori vzhe nastupnogo dnya za nim bulo vislano pogonyu ale vin vstig minuti prohodi Gindukusha j distatis Afganskogo Turkestanu 7 serpnya Shudzha Shah urochisto vstupiv do Kabula a tizhni za tri syudi zh pribuv sikhskij zagin Tejmura mirzi yakij cherez smert Randzhit Singha u chervni 1839 roku tilki naprikinci lipnya vstupiv u Hajberskij prohid ta pislya netrivaloyi sutichki poblizu Ali Medzhida virushiv na Kabul ne zustrichayuchi dorogoyu zhodnogo sprotivu Pochatok povstanTakim chinom Shudzha Shah buv posadzhenij na prestol j za duhom deklaraciyi 1 zhovtnya 1838 roku vijska mali povertatis do Indiyi Ale cherez sumnivnij stan sprav bulo virisheno povernuti dodomu tilki polovinu Indskoyi armiyi a inshi vijska mali zalishatis v Afganistani pid komanduvannyam generala Kottona U veresni z Kabula pishla vsya bombejska diviziya pryamuyuchi cherez Bolanskij prohid U zhovtni pishla chastina Bengalskogo zagonu pryamuyuchi cherez Peshavar V Afganistani zalishilis 7 tisyach cholovik britano indijskih vijsk 13 tisyach cholovik Shudzhi Shaha utrimuvalis za rahunok Ost Indskoyi kompaniyi i 5 tisyach sikhskogo kontingentu Golovna chastka cih vijsk zalishalas u Kabuli znachna yih kilkist bula u Dzhelalabadi a neveliki zagoni buli roztashovani v Kandagari Gazni j Bamiani Spochatku vse skladalos dobre Pripliv do krayini groshej pozhvaviv ekonomiku j posiliv torgovo promislovu diyalnist ale potim podorozhchannya predmetiv pershoyi neobhidnosti postijne vtruchannya inozemciv do vnutrishnih sprav krayini sistematichni obrazi z yihnogo boku na adresu religijnih ta rodinnih pochuttiv j inshi prichini sprichinili zagalne nevdovolennya Nazrivayuchi postupovo vono pochalo viyavlyatis nevdovzi okremimi povstannyami u riznih chastinah Afganistanu Gilzayi yaki nemalo turbuvali Indsku armiyu na yiyi shlyahu vid Kandagara do Gazni ne viznavali vladi Shudzhi Shaha i prodovzhuvali pereshkodzhati spoluchennyu mizh Kabulom i Gazni Yih priborkali prote nenadovgo u veresni 1839 roku ekspediciyeyu majora Utrama Navesni nastupnogo roku gilzayi pidburili povstannya z shirshim rozmahom prichomu vidryadzheni proti nih vijska generala Nota z velikimi trudnoshami priveli yih do pokori Voseni 1839 roku povstali hajberci Navesni 1840 roku vidbulos povstannya hazarijciv poblizu Bamiana Polon Dost MuhammedaMizh tim Dost Muhammed pislya svogo netrivalogo perebuvannya v Hulmi sprobuvav shukati pritulku u buharskogo emira Nasrulli ale pomilivsya u svoyih rozrahunkah i povernuvsya nazad u v Hulm U cej samij chas seredina 1840 roku britanci z metoyu vplivu na uzbeckih volodariv Afganskogo Turkestanu visunuli nevelikij zagin na pivnich vid Bamiana do Dost Muhammed skoristavsya cimi obstavinami j umoviv hana napasti na Bajgak 30 serpnya bulo zdijsneno napad na britanskij post i zagin sho jogo zajmav buv zmushenij vidstupiti do Bamiana Dost Muhammed z uzbeckim zagonom peresliduvav britanciv prote 18 veresnya buv rozbitij tuzemnimi chastinami generala Denni Vtrativshi nadiyu na spriyannya uzbekiv Dost Muhammed pishov u Kugistan provinciya na pivnich vid Kabula j pidburiv tam hvilyuvannya Proti povstanciv z Kabula bulo vislano zagin pid nachalom generala Selya U Pervanskij dolini na pivnich vid Charikara 2 listopada vidbulas bitva v yakij britanci zaznali porazki Nastupnogo dnya zagin Selya vidstupiv do Charikara Takim buv stan sprav koli vidbulas nezrozumila donini ta nez yasovana istorikami podiya Tretogo dnya pislya Pervanskogo boyu Dost Muhammed pribuv u Kabul j viddav sebe u rozporyadzhennya britanciv Nevdacha u Nasrulli slabkist uzbekiv strah za svoyu golovu yaku imovirno bulo nepogano ocineno britancyami os imovirni prichini sho mozhut sluguvati rozgadkoyu vchinku Dost Muhammeda Emir buv napravlenij na prozhivannya do Indiyi PovstannyaZ uhodom Dost Muhammeda j pislya nevdachi Hivinskogo pohodu Perovskogo perebuvannya britanciv v Afganistani vtrachalo svij sens chomu Shudzha Shah i nagadav yim pro ce Odnak britanci jmovirno ne mali namiru jti vlashtovuyuchis u krayini zakladayuchi tut sadi buduyuchi budinki vipisuyuchi z Indiyi svoyi rodini Taka povedinka inozemciv she bilshe nalashtovuvala proti nih afganske naselennya Gniv postupovo zrostav Zakoloti i hvilyuvannya pochali vinikati mizh durrani gilzayami ta inshimi plemenami Afganistanu Priborkannya cih spalahiv poglinalo vsyu uvagu britanciv ale chim dali tim mensh uspishnim vono stavalo Stan sprav pogrozhuvav zagalnim povstannyam yake nevdovzi j pochalos Privodom do nogo posluzhilo skorochennya i navit pripinennya groshovih subsidij sho vidavalis vozhdyam gilzayiv kugistanciv kizilbashiv ta inshih afganskih plemen Shudzha Shah na nizku zvernenih do nogo z cogo privodu pretenzij posilavsya na svavillya britanciv natyaknuvshi na bazhannya zvilnitis vid inozemciv Cogo natyaku bulo dostatno shob naprikinci veresnya 1841 roku vidbulas zmova z metoyu povernennya vtrachenogo j usunennya panuvannya inozemciv Britanci poperedzheni pro zmovu nichogo ne vzhivali Pochalas nizka povstan Naprikinci veresnya shidni gilzayi zachinili u svoyih gorah vsi prohodi sho vedut z Kabula v Dzhelalabadsku oblast perervavshi spoluchennya britanciv z Indiyeyu Priborkannya gilzayiv bulo dorucheno generalu Selyu vzhe priznachenomu zi svoyeyu brigadoyu do povernennya v Indiyu cherez Peshavar Vin mav vidnoviti poryadok na gilzajskih zemlyah dorogoyu pid chas svogo ruhu na Dzhelalabad 11 zhovtnya vin vstupiv u Hurd Kabulsku ushelinu ta pobachivshi dorogoyu bezperervni boyi iz zakolotnikami do 30 zhovtnya led distavsya zaznavshi znachnih vtrat Odnochasno spalahnulo povstannya v j na prostori mizh Kabulom i Kandagarom Nareshti 2 listopada stalas riznya u samomu Kabuli ta odniyeyu z pershih zhertv stav britanec yakij stoyav pri Shudzhi Shahu yak neoficijnij radnik Dva budinki v yakih rozmishuvalas britanska misiya buli rozgrabovani varti pri nih buli virizani skarbnicya 170 tisyach rupij rozgrabovana vsya prisluga perebita I vse ce bulo skoyeno u prisutnosti 6 tisyach britanskih vijsk sho zachinilis v ukriplenomu tabori na vidstani pivgodini dorogi vid povstalogo mista Z boku generala Elfinstona yakij komanduvav u cej chas vijskami pid Kabulom ne nadijshlo zhodnogo rozporyadzhennya zhoden britanskij oficer ne z yavivsya svoyim na dopomogu Bezkarnist rizni 2 listopada 1841 roku stala v ochah afganciv svidchennyam slabkosti britanciv zvistka pro uspih povstannya proneslas usiyeyu krayinoyu i natovpi gazi zvidusil povalili do mista Shudzha Shah zachinivsya u kabulskij citadeli j chekav rezultatu podij Na choli povstannya stoyali magometzayi rodichi Dost Muhammeda yaki obrali emirom Muhammed Zeman hana pleminnika Dost Muhammeda j kolishnogo pravitelya Dzhelalabadskoyi oblasti U britanskih vijsk bulo vidnyato veliku chastinu yihnih zapasiv proviantu j artilerijskih boyepripasiv V Kudari obureni soldati Kugistanskogo polku sami pererizali svoyih britanskih oficeriv U Charikari polk gurkhiv uzyatij v oblogu afgancyami u svoyih kazarmah buv zmushenij zalishiti yih cherez nestachu vodi j na shlyahu do Kabula buv vinishenij U Chejndabadi mizh Kabulom i Gazni buv virizanij zagonom Vudborna Zagin kapitana Firriza buv uzyatij v oblogu u Hajberskih gorah kilkoma tisyachami afganciv i ledve probivsya do Peshavara Vidstup i znishennya zagonu ElfinstonaReshtki armiyi Kartina Elizabet Batler Slabkij ta nerishuchij Elfinston bachiv poryatunok tilki u vidstupi Zamist togo shob vzhiti energijnih zahodiv vin stav z afgancyami do peremovin Vijska mizh tim buli golodnimi ta postupovo cilkovito demoralizuvalis Peremovini tyagnulis neskinchenno Britanskij predstavnik Maknakten zaproshenij na pobachennya z Akbar hanom buv zradnicki vbitij 23 grudnya Jogo vidrubanu golovu nasadivshi na spis pronesli vulicyami mista a spotvorene tilo bulo vistavleno na znushannya na Kabulskomu bazari uprodovzh troh dib Zi smertyu Maknaktena vozhdi povstannya virishili sho yihnya ugoda ne ye chinnoyu j zaproponuvali Elfinstonu novi prinizlivishi umovi U pershij den 1842 roku ugodu z afgancyami bulo skripleno pechatkami 18 ti serdariv Na vikonannya ciyeyi ugodi britancyami buli zdani afgancyam usi groshovi sumi u kilkosti 1400000 rupij vsya artileriya za vinyatkom 9 garmat bagato riznoyi vognepalnoyi ta holodnoyi zbroyi vsi snaryadi amuniciya usi hvori j tyazhko poraneni z dvoma likaryami pri nih ta nareshti zaruchniki chislom 6 oficeriv Obicyanij zhe ugodoyu konvoj z chisla afganskih vijsk priznacheno ne bulo Ne otrimavshi obicyanogo konvoyu Elfinston navazhivsya virushiti na vlasnij strah i rizik ta 6 sichnya britanski vijska kilkistyu 4 5 tisyach cholovik bojovogo skladu z nestrojovimi zhinkami ditmi j tabirnoyu prislugoyu vistupili z Kabula pryamuyuchi do Hurd Kabulskoyi ushelini Ledve hvist koloni zalishiv tabir yak pochalis napadi afganciv garmati nevdovzi vidnyali u britanciv i ves zagin bulo peretvoreno na natovp ohoplenij panikoyu Nepodalik vid Dzhelalabada de perebuvav zi svoyim zagonom general Sel afganci dovershili vinishennya zagonu Elfinstona Te sho vryatuvalos tut zaginulo dali vid holodu golodu i zlidniv Z 16 tisyach cholovik yaki vistupili z pid Kabula vcilila yedina lyudina doktor Brajden yakij 14 sichnya poranenij ta cilkovito visnazhenij golodom distavsya Dzhelalabadu Zavershennya vijniDolya inshih britanskih zagoniv sho perebuvali v Afganistani bula takoyu Sel vdalo trimavsya u Dzhelalabadi vidbivayuchi ta navit rozsiyuyuchi natovpi afganciv takozh utrimuvavsya j general Nott u Kandagari Obidva vidmovilis zdati afgancyam zajnyati nimi poziciyi nezvazhayuchi na vkazivki Elfinstona yakij vikonuvav ugodu 1 sichnya U Kelat i Gilzayi uspishno trimavsya kapitan Kregi V Gazni dovgo opiravsya polkovnik Pamer ale povirivshi afgancyam sho voni jogo propustyat u Peshavar zdav citadel 6 bereznya Vidbuvsya negajnij napad na garnizon i jogo bulo cilkom vinisheno za vinyatkom Pamera j kilkoh oficeriv vzyatih u polon Spoluchennya mizh Indiyeyu ta Kabulom buli perervani she u zhovtni 1841 roku Koli v Kalkutti buli otrimani zvistki pro kabulske povstannya cherez Peshavar bula nadislana dlya pidtrimki kabulskoyi armiyi brigada generala Vilda prote vona sichen 1842 ne zmogla probitis cherez Hajberskij prohid i bula vidkinuta z velikimi vtratami Dlya poryatunku reshti afganskih zagoniv Selya j Notta buli vzhiti taki zahodi Pollko yakij zaminiv Vilda buv posilenij 4 pihotnimi polkami kavaleriyeyu ta artileriyeyu a iz Sinda bula visunuta na Kandagar brigada generala Englyanda Ostannogo naprikinci bereznya zustrili na Kodzhakskomu perevali afganci j vin vidstupiv do Kvetti Polok vzhe u lyutomu buv u Peshavari ale vin zalishavsya tut uprodovzh dvoh misyaciv U podalshomu odnak diyi britanciv buli rishuchishimi ta vdalimi Vistupivshi 3 kvitnya Polok projshov u kilka dniv do Dzhelalabada de i z yednavsya z Selem 10 travnya pislya nevelikoyi spravi na Kodzhakskomu perevali pribuv u Kandagar i general Englyand Pislya cogo britanski vijska mali piti z Afganistanu abo nastupom vglib krayini vidnoviti svij prestizh ta zvilniti zaruchnikiv i polonenih Novij vice korol shilyavsya do pershogo gromadska dumka Velikoyi Britaniyi vgolos vimagala drugogo Nareshti Notu bulo nakazano pochati vidstup z Afganistanu ale okilnim shlyahom cherez Gazni Kabul Peshavar Polloku zh bulo zaproponovano pidtrimati Notta ruhom na Kabul Nott vistupiv z Kandagara 7 serpnya Polok iz Dzhelalabada 20 serpnya Mizh tim u Kabuli z chasu uhodu Elfinstona trivav rozbrat sho znachno poslabilo zdatnist afganciv do sprotivu Polok i Nott ruhalis na Kabul majzhe bezpereshkodno legko rozsiyuyuchi neorganizovanij natovp afganciv 15 veresnya do Kabula pribuv Polok a nastupnogo dnya i Nott Zvidsi nimi buli nadislani do riznih chastin krayini neveliki karalni ekspediciyi a Kabul viddano vijskam na rozgrabuvannya Pislya majzhe misyachnogo perebuvannya pid Kabulom 12 zhovtnya britanski zagoni vistupili na Peshavar Cej vidstup buv shozhij na vtechu Zagin Nota yakij ishov pozadu pidlyagav bezperervnim napadam afganciv V ostannih chislah grudnya vijska syagnuli mezh Indiyi Todi zh Dost Muhammed otrimav dozvil povernutis v Afganistan de zvazhayuchi na smert Shudzhi Shaha nevdovzi j posiv prestol Tak zavershilas persha anglo afganska vijna Vona vartuvala zhittiv 18 tisyach cholovik 25 miljoniv funtiv sterlingiv i silno prinizila politichne znachennya ta vijskovij prestizh britanciv u Serednij Aziyi DzherelaVoennaya enciklopediya Sytina chastina 2 ros Halfin Proval britanskoyi agresiyi v Afganistani 5 kvitnya 2012 u Wayback Machine Henry Havelock Narrative of the War in Affghanistan 1 kvitnya 2015 u Wayback Machine Richard Hartley Kennedy Narrative of the campaign of the Indus in Sind and Kaubool in 1838 9 1 kvitnya 2015 u Wayback Machine angl James Outram Rough Notes of the Campaign in Sinde and Affghanistan in 1838 9 1 kvitnya 2015 u Wayback Machine angl William Hough A Narrative of the March and Operations of the Army of the Indus In the Expedition to Affghanistan in the Years 1838 1839 1 kvitnya 2015 u Wayback Machine angl Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Persha anglo afganska vijnaPrimitkiV Masson V Romodin Istoriya Afganistanu