Осман I (1258—1324) (осм. عثمان غازي — Aŝmâân Ğaazi, тур. I. Osman або Osman Gazi) — правитель бейлика в Малій Азії, засновник Османської імперії. За правління Османа бейлик став незалежним, його кордони були істотно розширені за рахунок територій Візантії в Малій Азії. При Османі склалися основні органи управління.
Осман І осман. عُثمان غازى | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
1299-1324 | ||
Попередник: | Ертогрул | |
| ||
Наступник: | Орхан I | |
Народження: | 1258 Сегют | |
Смерть: | 1324 Бурса | |
Поховання: | Бурса | |
Релігія: | іслам | |
Рід: | Османи | |
Батько: | Ертогрул | |
Мати: | Халіме Хатун | |
Шлюб: | Рабія Бала-хатун та Мал-хатун | |
Діти: | Орхан I та інші | |
|
Він вважається засновником Османської імперії і є родоначальником династії Османів, що проіснували до початку XX століття. При Османі його плем'я було звернуто в іслам, Осман є одним із символів традиції газавату.
Меч Османа є державною реліквією, церемоніальним атрибутом зведення на трон і символом боротьби за віру. Значна частина турецького народу називала себе османами до розпаду Османської імперії.
Проблема джерел
Проблема вивчення біографії засновників Османської імперії та взагалі історії раннього періоду османського світу полягає у тому, що не збереглися письмові джерела, які б були створенні за життя правителів. З цього приводу відомий англійський тюрколог Колін Імбер висловився так:
![]() | Зрозуміло, що жодна з теорій витоків Османської імперії, стара або сучасна, не є безперечною. Так само, майже всі традиційні розповіді про Османа Газі є вигаданими. Найкраще, що може зробити сучасний історик, — це визнати відверто, що найраніша Османська історія — це чорна діра. Будь-яка спроба заповнити цю прогалину призведе просто до створення ще однієї казки. | ![]() |
Через брак сучасних Осману історичних джерел, про його життя відомо дуже мало фактичної інформації. Немає жодного письмового свідоцтва про його правління. Найдавнішим османським джерелом, що дійшло до нас, вважається Хроніка будинку Османів (Тева-ріх-і аль-і Осман) Ашйе Пашею-оглу, розпочата в 1476 році. Першим відомим літописцем імперії був Яхши Факих, батько якого був імамом у Орхана . Яхши Факіхом складена хроніка від Османа до Баязида I (1398—1402 роки), яка називалася «Описи подвигів будинку Османів до Йилдирим-хана». Оригінал цієї хроніки не зберігся, однак вважається, що вона майже дослівно увійшла в працю Ашікпашазаде і деяких інших османських істориків. З цього ж тексту почерпнуті відомості про самогл Яхши Факихе. Ашікпашазаде писав, що він зупинявся в будинку Яхши Факи в 1413 році, і той дав йому свою Історію, з якої Ашікпашазаде «переказав» події.
Джеймс Орудж у своїй праці «Про Османа та його нащадків»:
![]() | «Якщо запитати мене, звідки мені відомо про ці події і де я про них дізнався, я пошлюся на очевидця дервіша, який живе зараз в місті Костянтина (Стамбулі). Його звуть Дервіш Ахмед Ашик, мудра людина ста років. Він записав ці події. Але його джерелом був син імама Орхана Газі, Яхши Факіха, який жив до правління Султана Мехмеда, батька Султана Мурада». | ![]() |
Оскільки історія життя засновника династії вперше була записана в п'ятнадцятому столітті, через півтора століття після його смерті, то до цього часу встигли оформитися усталені міфи й перекази. Дослідники вважають, що відокремити реальність від вигадки в оповіданнях про початковий період османської історії вкрай складно, якщо це взагалі можливо. Наприклад, вище згаданий Колін Імбер вважає, що майже всі розповіді про Османа, наявні в хроніках XV століття, є вигаданими: «Найпростіший текстовий аналіз показує, що майже всі „факти“, про Османі Газі і його послідовників насправді фікція».
Походження
Ніяких документальних даних про матір Османа не збереглося. Відома американська дослідниця Ентоні Алдерсон вказує, що мати Османа I була, імовірно, туркенею, не називаючи її імені , але традицій матері засновника династії привласнюють ім'я . Батьком Османа був легендарний вождь Ертогрул. Немає жодних згадок про нього в хроніках того часу, і існування його як реальної особи підтверджують тільки знайдені монети з написами: «Відкарбована Османом, сином Ертогрула» і «Відкарбована Османом, сином Ертогрула, сином Гюндуз Альпа».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkxTDA5emJXRnVYMGRoZW1sZlEyOXBiaTVxY0djdk5ETTBjSGd0VDNOdFlXNWZSMkY2YVY5RGIybHVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Батьком Ертогрула і дідом Османа традиційна застаріла генеалогія називала Сулеймана-шаха, однак на даний момент вважається доведеним, що батьком Ертогрула був Гюндюз Альп . Більш далеких предків Османа простежити неможливо, як пише Джемс Гіббонс: «Ми не можемо встановити родовід Османа» . Через сто з гаком років, в XV столітті після падіння Константинополя Мехмед II Фатіх перейнявся облагороджуванням походження своїх предків. Одна з складених для нього генеалогий зводить рід османів до Ноя, інша — до . Також Мехмед II підтримував версію про те, що його сім'я нібито походить від Комнінів.
До другої половини XIII століття на території Малої Азії існувало дві великі держави, у кожного з яких період розквіту був позаду. Візантійська імперія, яка вже пережила розпад після на Латинську, і Трапезундську імперії, тимчасово відродилася в 1261 році на зменшеній території. Конійський султанат, осколок Сельджуцької імперії, яка свого часу відвоювала у Візантії території, піддавалася набігам монголів, поступово здаючи позиції. Під напором монголів в Анатолію з Середньої Азії перекочовували тюркські племена, серед яких було і плем'я кайи, яке, можливо, деякий час перебувало на службі у правителів Хорезму. Турецька історична традиція говорить, що Алаеддін Кей-Кубада заповів Ертогрулу удж на кордоні з Візантією у спадок.
Всі османські джерела переказують цю легенду в різних варіантах. Є різні описи передісторії цієї події. Відповідно до одного, невеликий підрозділ кайи (400—500 шатрів) на чолі з Ертогрулом, рятуючись від набігів монголів, вирушило у володіння сельджукского султана Алаеддіна Кей-Кубада і звернувся до нього за заступництвом . Згідно з іншим, відійшовши до Малої Азії, Ертогрул зі своїм загоном воїнів побачив на полі бою два невідомих йому загони воїнів. Порадившись зі своїми людьми, він по-лицарськи став на бік тих, що програвали, тим самим змінивши співвідношення сил і забезпечивши їм перемогу. Це були війська султана Алаеддіна Кей-Кубада, що билися з загоном монголів. Земельний наділ був нагородою Ертогрула від султана. При цьому Ертогрул дав зобов'язання відбивати напади Візантії, яка прагнула повернути ці землі, що раніше належали їй. Точний розмір земель, які перебували під контролем Ертогрула до моменту його смерті і були передані його синові, невідомий .
Життєпис
Ертогрул, батько Османа, вів плем'я Кайі на захід в Анатолію під натиском монголів. Мати Османа звали Халіме-хатун. Під заступництвом сельджуків Рума, він заснував місто, відоме як Сьогют. Це місце розташування було сприятливе, оскільки багата Візантійська імперія на Заході була виснажена, а мусульманські сили на Сході були розщеплені після агресії монголів. Багдад був узятий Хулагу-ханом в 1258 році, в тому ж році, коли був народжений Осман.
Осман став вождем або беєм після смерті Ертогрула в 1281 році. У цей час найманці з усього ісламського світу прямовували в його царство, щоб боротися проти слабіючої православної імперії в надії розграбувати її. Тюркське військо постійно поповнювалося потоком біженців, що рятувалися від тюрко-монголів Хулагу. Багато з них були воїнами газавату або борцями за іслам. Вони вірили, що вони борються за поширення або захист ісламу.
Осман зайняв місце батька, коли йому було 24 роки. На той час він уже довів своє вміння лідера і воїна. Його ранні успіхи і подвиги, особливо історія залицяння за прекрасної Малхун Хатун і підкорення її серця — улюблена тема східних авторів. Ці оповіді були романтизовані поетичними пір'ям, проте записали їх в більш пізні роки. Османські автори надавали великого значення легендам про засновника їхньої імперії.
Османські історики часто докладно зупиняються на пророчому сенсі його імені, яке означає «той, хто б'є кістки», вказуючи на потужну енергію, з якою він і його послідовники показали себе в наступних століттях завоювання. Слово «Осман» також означає різновид стерв'ятника, якого часто називають королівським і вважають емблемою суверенітету і войовничої міці на Сході, порівняно з орлом в країнах Заходу. З іншого боку, ім'я Осман — турецький різновид мусульманського імені Отман або Утман.
Після смерті останнього нащадка Алаеддіна, якому Османська імперія була зобов'язана заснуванню в Малій Азії, не було нікого, хто міг би заперечувати панування Османа на всьому півострові, крім еміра Караманогуллари. Довга і жорстока боротьба за владу між нащадками Османа і династією Караманогулларів почалася за життя Османа і тривала під час правління багатьох його наступників. Сам Осман володів деякою перевагою над його караманським суперником, але слабкі і багаті володіння візантійського імператора на північному заході Малої Азії привертали його увагу більше, ніж рівнини Караману. Останні роки свого правління Осман присвятив підкоренню міст Візантії. Експансія на північний захід принесла йому чимало блискучих перемог.
Осман залишив значний слід в історії регіону. Його пам'ятають як засновника потужної імперії і одного з символів традиції газавату. Значна частина турецького народу називала себе османами (оттоманами) до розпаду Османської імперії.
Військові перемоги
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkyTDA5emJXRnVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFQYzIxaGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1301 році після гучної поразки візантійських військ біля Нікеї, Осман почав переміщати свої сили ближче до областей Візантії. Велике число воїнів газавату, ісламських вчених і дервішів почали переселятися в області, керовані Османом. Мігранти склали більшу частину його армії. Прилив воїнів газавату і авантюристів різного походження в ці землі заохочували наступні османські правителі, звані «Султан Газі»
Стривожені зростанням впливу Османа візантійці стали поступово залишати сільську місцевість Анатолії і направляти свої зусилля на зміцнення флоту. Візантійським командуванням було прийнято рішення перешкодити переправі Османа в Європу і затримати його подальше просування на захід. Однак Осман продовжував натиск на захід і захопив візантійське місто Ефес на Егейському морі. Далі, при підтримці мігрантів, котрі рвонули на його територію, Осман I також просунувся в східному напрямку і захопив візантійські володіння на чорноморському узбережжі Анатолії.
Остання кампанія Османа, перед смертю від старості була направлена проти візантійців в місті Бурса, хоча Осман фактично не брав участі в битві. Перемога в Бурсі, як виявилося, була надзвичайно важливою для османів, оскільки місто послужило у зміцненні боротьби проти візантійців в Константинополі і стало новою столицею для сина Османа, Орхана.
Родина
Відомо, що Осман одружився з дочкою шейха Едебалі, Рабія Бала Малхун Хатун у 1280 році. Рабія Бала була дочкою знаменитого праведника і вважається матір'ю Алаеддіна-паші i Орхана Газі. Колін Имбер вважав, що сина з ім'ям «Алаеддін-паша» у Османа не було. Имбер вказував, що вперше згадується син Османа у Оруджов і в Анонімній хроніці. Вони ж запозичили розповідь з незбереженої хроніки, написаної в 1422/23 році. Однак всі ці хроніки називали другого сина Османа «Алі-паша» . Колін показав, що розповідь про Алі-пашу є пізнім включенням в текст. Ім'я «Алаеддін» вперше з'являється у Ашікпашазаде, який переказує ту ж саму розповідь, що Орудж і Анонімна хроніка, але змінює ім'я синові Османа .
Крім Орхана і Алаеддіна хроніки називають синами Османа Чобана, Хаміда, Мелика, Пазарлу, Савджі і сина, чиє ім'я невідоме. Також у нього була дочка Фатьма. Матері цих дітей невідомі . Як припускає Узунчаршіли, Чобан і Хамід були названі в честь найвпливовіших анатолійських сучасників Османа I — тимчасового правителя держави Хулагуїдів еміра Чобан і правителя бейлика Фелекюддін Дюндар-бея . У Мелика і Пазарлу були дочки, а у сина, ім'я якого невідоме, троє синів. Чотири брати зафіксовані, як свідки в дарчим Орхана від 1324 року, брат Пазарлу згадується в хроніці Іоанна Кантакузина, як один з командирів в битві при Пелеканоне 1328 року .
Існує легенда про те, як Осман одружився. Він закохався в прекрасну дівчину, помітивши її випадково. Не поговоривши з її батьком, він послав до неї людину з пропозицією, але вона відмовила, «визнавши себе негідною або вирішивши, що це жарт». Тоді Осман її вкрав. Судячи з усього це дівчина з сім'ї з невисоким соціальним статусом, і Осман на момент одруження був дуже молодий. Ця дівчина не може бути дочкою бея, як Мал-хатун, або шейха, як Рабія. Можливо, мова йде ще про одну дружину Османа, прл хронологічно більш ранній його шлюб .
Галерея
- Бюст Османа (XIX століття в Стамбулі)
- Присяга кайнів на вірність Осману після смерті Ертогрула
- Тюрбе Османа І в Бурсі
- Території Анатолії, які підконтрольні на кінець правління Османа
Див. також
Примітки
- The Ottoman Empire, 1700—1999, Donald Quataert, page 4, 2005
- Babinger, 1991, с. 10-11.
- Şahin, 2013 та loc.
- Süreyya, 1997, с. 12-17.
- Alderson та +1956, с. 83.
- Kozan.
- Imber, 1987, с. 18.
- Lindner, 2007, с. 15.
- Петросян, 1993.
- Shaw, Ottoman Empire, p. 14
- Stanford Shaw, History of the Ottoman Empire and Modern Turkey (Cambridge: University Press, 1976), vol. 1 p. 13
- «The Fall of Constantinople 1453, Steven Runciman», стр. 32
- «The Fall of Constantinople 1453, Steven Runciman», стр. 33
- Imber та 1 993, с. 68-69.
- Imber, 1993, с. 70-71.
- İnalcık, Ansiklopedisi та 2007, 447.
- Alderson, 1958, с. 122.
- Imber, 2009, с. 97.
- Peirce та 1 993, с. 33—34.
Література
- Дячков С.В. Історія середньовічного Сходу: Конспект лекцій. — Харків : ХНУ імені В. Каразіна, 2013. — 420 с.
- Рубель В.А. Історія Середньовічного Сходу. — Київ : Видавництво "Либідь", 2002. — 736 с.
- Фінкель Карлос. Історія Османської імперії: Османа. — Москва : АСТ, 2017.
- Франчес Едуард. Візантійці в період турецьких завоювань. — видавництво АН СРСР. — Т. XV(40). — С. 71—99.
- Imber C. The Ottoman Empire, 1300-1650: The Structure of Power. — Манчестр, 2009. — 448 с. — .
- Imber C. The Legend of Osman Gazi. — Crete University Press. — С. 67—76. — ISSN 760-7309-58-8.
- İnalcık H. Osman Gazi'nin İznik (Nicaea) Kuşatması ve Bafeus Savaşı. — 2000. — С. 301—337.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Осман I |
Попередник: | ![]() Султан Османської імперії 1299 — 1326 | Наступник: |
посада заснована | Орхан I |
![]() | Це незавершена стаття про монарха, династію чи її представника (представницю). Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Osman I 1258 1324 osm عثمان غازي Aŝmaan Gaazi tur I Osman abo Osman Gazi pravitel bejlika v Malij Aziyi zasnovnik Osmanskoyi imperiyi Za pravlinnya Osmana bejlik stav nezalezhnim jogo kordoni buli istotno rozshireni za rahunok teritorij Vizantiyi v Malij Aziyi Pri Osmani sklalisya osnovni organi upravlinnya Osman I osman ع ثمان غازى Udzh bej Sogyuta1299 1324Poperednik ErtogrulPravitel Osmanskogo bejlikaNastupnik Orhan I Narodzhennya 1258 1258 SegyutSmert 1324 1324 BursaPohovannya BursaReligiya islamRid OsmaniBatko ErtogrulMati Halime HatunShlyub Rabiya Bala hatun ta Mal hatunDiti Orhan I ta inshi Mediafajli b u Vikishovishi Vin vvazhayetsya zasnovnikom Osmanskoyi imperiyi i ye rodonachalnikom dinastiyi Osmaniv sho proisnuvali do pochatku XX stolittya Pri Osmani jogo plem ya bulo zvernuto v islam Osman ye odnim iz simvoliv tradiciyi gazavatu Mech Osmana ye derzhavnoyu relikviyeyu ceremonialnim atributom zvedennya na tron i simvolom borotbi za viru Znachna chastina tureckogo narodu nazivala sebe osmanami do rozpadu Osmanskoyi imperiyi Problema dzherelProblema vivchennya biografiyi zasnovnikiv Osmanskoyi imperiyi ta vzagali istoriyi rannogo periodu osmanskogo svitu polyagaye u tomu sho ne zbereglisya pismovi dzherela yaki b buli stvorenni za zhittya praviteliv Z cogo privodu vidomij anglijskij tyurkolog Kolin Imber vislovivsya tak Zrozumilo sho zhodna z teorij vitokiv Osmanskoyi imperiyi stara abo suchasna ne ye bezperechnoyu Tak samo majzhe vsi tradicijni rozpovidi pro Osmana Gazi ye vigadanimi Najkrashe sho mozhe zrobiti suchasnij istorik ce viznati vidverto sho najranisha Osmanska istoriya ce chorna dira Bud yaka sproba zapovniti cyu progalinu prizvede prosto do stvorennya she odniyeyi kazki Cherez brak suchasnih Osmanu istorichnih dzherel pro jogo zhittya vidomo duzhe malo faktichnoyi informaciyi Nemaye zhodnogo pismovogo svidoctva pro jogo pravlinnya Najdavnishim osmanskim dzherelom sho dijshlo do nas vvazhayetsya Hronika budinku Osmaniv Teva rih i al i Osman Ashje Pasheyu oglu rozpochata v 1476 roci Pershim vidomim litopiscem imperiyi buv Yahshi Fakih batko yakogo buv imamom u Orhana Yahshi Fakihom skladena hronika vid Osmana do Bayazida I 1398 1402 roki yaka nazivalasya Opisi podvigiv budinku Osmaniv do Jildirim hana Original ciyeyi hroniki ne zberigsya odnak vvazhayetsya sho vona majzhe doslivno uvijshla v pracyu Ashikpashazade i deyakih inshih osmanskih istorikiv Z cogo zh tekstu pocherpnuti vidomosti pro samogl Yahshi Fakihe Ashikpashazade pisav sho vin zupinyavsya v budinku Yahshi Faki v 1413 roci i toj dav jomu svoyu Istoriyu z yakoyi Ashikpashazade perekazav podiyi Dzhejms Orudzh u svoyij praci Pro Osmana ta jogo nashadkiv Yaksho zapitati mene zvidki meni vidomo pro ci podiyi i de ya pro nih diznavsya ya poshlyusya na ochevidcya dervisha yakij zhive zaraz v misti Kostyantina Stambuli Jogo zvut Dervish Ahmed Ashik mudra lyudina sta rokiv Vin zapisav ci podiyi Ale jogo dzherelom buv sin imama Orhana Gazi Yahshi Fakiha yakij zhiv do pravlinnya Sultana Mehmeda batka Sultana Murada Oskilki istoriya zhittya zasnovnika dinastiyi vpershe bula zapisana v p yatnadcyatomu stolitti cherez pivtora stolittya pislya jogo smerti to do cogo chasu vstigli oformitisya ustaleni mifi j perekazi Doslidniki vvazhayut sho vidokremiti realnist vid vigadki v opovidannyah pro pochatkovij period osmanskoyi istoriyi vkraj skladno yaksho ce vzagali mozhlivo Napriklad vishe zgadanij Kolin Imber vvazhaye sho majzhe vsi rozpovidi pro Osmana nayavni v hronikah XV stolittya ye vigadanimi Najprostishij tekstovij analiz pokazuye sho majzhe vsi fakti pro Osmani Gazi i jogo poslidovnikiv naspravdi fikciya PohodzhennyaNiyakih dokumentalnih danih pro matir Osmana ne zbereglosya Vidoma amerikanska doslidnicya Entoni Alderson vkazuye sho mati Osmana I bula imovirno turkeneyu ne nazivayuchi yiyi imeni ale tradicij materi zasnovnika dinastiyi privlasnyuyut im ya Batkom Osmana buv legendarnij vozhd Ertogrul Nemaye zhodnih zgadok pro nogo v hronikah togo chasu i isnuvannya jogo yak realnoyi osobi pidtverdzhuyut tilki znajdeni moneti z napisami Vidkarbovana Osmanom sinom Ertogrula i Vidkarbovana Osmanom sinom Ertogrula sinom Gyunduz Alpa Moneta yaka pidtverdzhuye isnuvannya Ertogrula Batkom Ertogrula i didom Osmana tradicijna zastarila genealogiya nazivala Sulejmana shaha odnak na danij moment vvazhayetsya dovedenim sho batkom Ertogrula buv Gyundyuz Alp Bilsh dalekih predkiv Osmana prostezhiti nemozhlivo yak pishe Dzhems Gibbons Mi ne mozhemo vstanoviti rodovid Osmana Cherez sto z gakom rokiv v XV stolitti pislya padinnya Konstantinopolya Mehmed II Fatih perejnyavsya oblagorodzhuvannyam pohodzhennya svoyih predkiv Odna z skladenih dlya nogo genealogij zvodit rid osmaniv do Noya insha do Takozh Mehmed II pidtrimuvav versiyu pro te sho jogo sim ya nibito pohodit vid Komniniv Do drugoyi polovini XIII stolittya na teritoriyi Maloyi Aziyi isnuvalo dvi veliki derzhavi u kozhnogo z yakih period rozkvitu buv pozadu Vizantijska imperiya yaka vzhe perezhila rozpad pislya na Latinsku i Trapezundsku imperiyi timchasovo vidrodilasya v 1261 roci na zmenshenij teritoriyi Konijskij sultanat oskolok Seldzhuckoyi imperiyi yaka svogo chasu vidvoyuvala u Vizantiyi teritoriyi piddavalasya nabigam mongoliv postupovo zdayuchi poziciyi Pid naporom mongoliv v Anatoliyu z Serednoyi Aziyi perekochovuvali tyurkski plemena sered yakih bulo i plem ya kaji yake mozhlivo deyakij chas perebuvalo na sluzhbi u praviteliv Horezmu Turecka istorichna tradiciya govorit sho Alaeddin Kej Kubada zapoviv Ertogrulu udzh na kordoni z Vizantiyeyu u spadok Vsi osmanski dzherela perekazuyut cyu legendu v riznih variantah Ye rizni opisi peredistoriyi ciyeyi podiyi Vidpovidno do odnogo nevelikij pidrozdil kaji 400 500 shatriv na choli z Ertogrulom ryatuyuchis vid nabigiv mongoliv virushilo u volodinnya seldzhukskogo sultana Alaeddina Kej Kubada i zvernuvsya do nogo za zastupnictvom Zgidno z inshim vidijshovshi do Maloyi Aziyi Ertogrul zi svoyim zagonom voyiniv pobachiv na poli boyu dva nevidomih jomu zagoni voyiniv Poradivshis zi svoyimi lyudmi vin po licarski stav na bik tih sho progravali tim samim zminivshi spivvidnoshennya sil i zabezpechivshi yim peremogu Ce buli vijska sultana Alaeddina Kej Kubada sho bilisya z zagonom mongoliv Zemelnij nadil buv nagorodoyu Ertogrula vid sultana Pri comu Ertogrul dav zobov yazannya vidbivati napadi Vizantiyi yaka pragnula povernuti ci zemli sho ranishe nalezhali yij Tochnij rozmir zemel yaki perebuvali pid kontrolem Ertogrula do momentu jogo smerti i buli peredani jogo sinovi nevidomij ZhittyepisErtogrul batko Osmana viv plem ya Kaji na zahid v Anatoliyu pid natiskom mongoliv Mati Osmana zvali Halime hatun Pid zastupnictvom seldzhukiv Ruma vin zasnuvav misto vidome yak Sogyut Ce misce roztashuvannya bulo spriyatlive oskilki bagata Vizantijska imperiya na Zahodi bula visnazhena a musulmanski sili na Shodi buli rozshepleni pislya agresiyi mongoliv Bagdad buv uzyatij Hulagu hanom v 1258 roci v tomu zh roci koli buv narodzhenij Osman Osman stav vozhdem abo beyem pislya smerti Ertogrula v 1281 roci U cej chas najmanci z usogo islamskogo svitu pryamovuvali v jogo carstvo shob borotisya proti slabiyuchoyi pravoslavnoyi imperiyi v nadiyi rozgrabuvati yiyi Tyurkske vijsko postijno popovnyuvalosya potokom bizhenciv sho ryatuvalisya vid tyurko mongoliv Hulagu Bagato z nih buli voyinami gazavatu abo borcyami za islam Voni virili sho voni boryutsya za poshirennya abo zahist islamu Osman zajnyav misce batka koli jomu bulo 24 roki Na toj chas vin uzhe doviv svoye vminnya lidera i voyina Jogo ranni uspihi i podvigi osoblivo istoriya zalicyannya za prekrasnoyi Malhun Hatun i pidkorennya yiyi sercya ulyublena tema shidnih avtoriv Ci opovidi buli romantizovani poetichnimi pir yam prote zapisali yih v bilsh pizni roki Osmanski avtori nadavali velikogo znachennya legendam pro zasnovnika yihnoyi imperiyi Osmanski istoriki chasto dokladno zupinyayutsya na prorochomu sensi jogo imeni yake oznachaye toj hto b ye kistki vkazuyuchi na potuzhnu energiyu z yakoyu vin i jogo poslidovniki pokazali sebe v nastupnih stolittyah zavoyuvannya Slovo Osman takozh oznachaye riznovid sterv yatnika yakogo chasto nazivayut korolivskim i vvazhayut emblemoyu suverenitetu i vojovnichoyi mici na Shodi porivnyano z orlom v krayinah Zahodu Z inshogo boku im ya Osman tureckij riznovid musulmanskogo imeni Otman abo Utman Pislya smerti ostannogo nashadka Alaeddina yakomu Osmanska imperiya bula zobov yazana zasnuvannyu v Malij Aziyi ne bulo nikogo hto mig bi zaperechuvati panuvannya Osmana na vsomu pivostrovi krim emira Karamanogullari Dovga i zhorstoka borotba za vladu mizh nashadkami Osmana i dinastiyeyu Karamanogullariv pochalasya za zhittya Osmana i trivala pid chas pravlinnya bagatoh jogo nastupnikiv Sam Osman volodiv deyakoyu perevagoyu nad jogo karamanskim supernikom ale slabki i bagati volodinnya vizantijskogo imperatora na pivnichnomu zahodi Maloyi Aziyi privertali jogo uvagu bilshe nizh rivnini Karamanu Ostanni roki svogo pravlinnya Osman prisvyativ pidkorennyu mist Vizantiyi Ekspansiya na pivnichnij zahid prinesla jomu chimalo bliskuchih peremog Osman zalishiv znachnij slid v istoriyi regionu Jogo pam yatayut yak zasnovnika potuzhnoyi imperiyi i odnogo z simvoliv tradiciyi gazavatu Znachna chastina tureckogo narodu nazivala sebe osmanami ottomanami do rozpadu Osmanskoyi imperiyi Vijskovi peremogiOsman I ob yednuye narod dlya vijni U 1301 roci pislya guchnoyi porazki vizantijskih vijsk bilya Nikeyi Osman pochav peremishati svoyi sili blizhche do oblastej Vizantiyi Velike chislo voyiniv gazavatu islamskih vchenih i dervishiv pochali pereselyatisya v oblasti kerovani Osmanom Migranti sklali bilshu chastinu jogo armiyi Priliv voyiniv gazavatu i avantyuristiv riznogo pohodzhennya v ci zemli zaohochuvali nastupni osmanski praviteli zvani Sultan Gazi Strivozheni zrostannyam vplivu Osmana vizantijci stali postupovo zalishati silsku miscevist Anatoliyi i napravlyati svoyi zusillya na zmicnennya flotu Vizantijskim komanduvannyam bulo prijnyato rishennya pereshkoditi perepravi Osmana v Yevropu i zatrimati jogo podalshe prosuvannya na zahid Odnak Osman prodovzhuvav natisk na zahid i zahopiv vizantijske misto Efes na Egejskomu mori Dali pri pidtrimci migrantiv kotri rvonuli na jogo teritoriyu Osman I takozh prosunuvsya v shidnomu napryamku i zahopiv vizantijski volodinnya na chornomorskomu uzberezhzhi Anatoliyi Ostannya kampaniya Osmana pered smertyu vid starosti bula napravlena proti vizantijciv v misti Bursa hocha Osman faktichno ne brav uchasti v bitvi Peremoga v Bursi yak viyavilosya bula nadzvichajno vazhlivoyu dlya osmaniv oskilki misto posluzhilo u zmicnenni borotbi proti vizantijciv v Konstantinopoli i stalo novoyu stoliceyu dlya sina Osmana Orhana RodinaVidomo sho Osman odruzhivsya z dochkoyu shejha Edebali Rabiya Bala Malhun Hatun u 1280 roci Rabiya Bala bula dochkoyu znamenitogo pravednika i vvazhayetsya matir yu Alaeddina pashi i Orhana Gazi Kolin Imber vvazhav sho sina z im yam Alaeddin pasha u Osmana ne bulo Imber vkazuvav sho vpershe zgaduyetsya sin Osmana u Orudzhov i v Anonimnij hronici Voni zh zapozichili rozpovid z nezberezhenoyi hroniki napisanoyi v 1422 23 roci Odnak vsi ci hroniki nazivali drugogo sina Osmana Ali pasha Kolin pokazav sho rozpovid pro Ali pashu ye piznim vklyuchennyam v tekst Im ya Alaeddin vpershe z yavlyayetsya u Ashikpashazade yakij perekazuye tu zh samu rozpovid sho Orudzh i Anonimna hronika ale zminyuye im ya sinovi Osmana Krim Orhana i Alaeddina hroniki nazivayut sinami Osmana Chobana Hamida Melika Pazarlu Savdzhi i sina chiye im ya nevidome Takozh u nogo bula dochka Fatma Materi cih ditej nevidomi Yak pripuskaye Uzuncharshili Choban i Hamid buli nazvani v chest najvplivovishih anatolijskih suchasnikiv Osmana I timchasovogo pravitelya derzhavi Hulaguyidiv emira Choban i pravitelya bejlika Felekyuddin Dyundar beya U Melika i Pazarlu buli dochki a u sina im ya yakogo nevidome troye siniv Chotiri brati zafiksovani yak svidki v darchim Orhana vid 1324 roku brat Pazarlu zgaduyetsya v hronici Ioanna Kantakuzina yak odin z komandiriv v bitvi pri Pelekanone 1328 roku Isnuye legenda pro te yak Osman odruzhivsya Vin zakohavsya v prekrasnu divchinu pomitivshi yiyi vipadkovo Ne pogovorivshi z yiyi batkom vin poslav do neyi lyudinu z propoziciyeyu ale vona vidmovila viznavshi sebe negidnoyu abo virishivshi sho ce zhart Todi Osman yiyi vkrav Sudyachi z usogo ce divchina z sim yi z nevisokim socialnim statusom i Osman na moment odruzhennya buv duzhe molodij Cya divchina ne mozhe buti dochkoyu beya yak Mal hatun abo shejha yak Rabiya Mozhlivo mova jde she pro odnu druzhinu Osmana prl hronologichno bilsh rannij jogo shlyub GalereyaByust Osmana XIX stolittya v Stambuli Prisyaga kajniv na virnist Osmanu pislya smerti Ertogrula Tyurbe Osmana I v Bursi Teritoriyi Anatoliyi yaki pidkontrolni na kinec pravlinnya OsmanaDiv takozhOrhan I Osmanska imperiya Ertogrul Kej Kubad I Sulejman ShahPrimitkiThe Ottoman Empire 1700 1999 Donald Quataert page 4 2005 Babinger 1991 s 10 11 Sahin 2013 ta loc Sureyya 1997 s 12 17 Alderson ta 1956 s 83 Kozan Imber 1987 s 18 Lindner 2007 s 15 Petrosyan 1993 Shaw Ottoman Empire p 14 Stanford Shaw History of the Ottoman Empire and Modern Turkey Cambridge University Press 1976 vol 1 p 13 The Fall of Constantinople 1453 Steven Runciman str 32 The Fall of Constantinople 1453 Steven Runciman str 33 Imber ta 1 993 s 68 69 Imber 1993 s 70 71 Inalcik Ansiklopedisi ta 2007 447 Alderson 1958 s 122 Imber 2009 s 97 Peirce ta 1 993 s 33 34 LiteraturaDyachkov S V Istoriya serednovichnogo Shodu Konspekt lekcij Harkiv HNU imeni V Karazina 2013 420 s Rubel V A Istoriya Serednovichnogo Shodu Kiyiv Vidavnictvo Libid 2002 736 s Finkel Karlos Istoriya Osmanskoyi imperiyi Osmana Moskva AST 2017 Franches Eduard Vizantijci v period tureckih zavoyuvan vidavnictvo AN SRSR T XV 40 S 71 99 Imber C The Ottoman Empire 1300 1650 The Structure of Power Manchestr 2009 448 s ISBN 9780230574502 Imber C The Legend of Osman Gazi Crete University Press S 67 76 ISSN 760 7309 58 8 Inalcik H Osman Gazi nin Iznik Nicaea Kusatmasi ve Bafeus Savasi 2000 S 301 337 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Osman Ilink 1 U Rodovodi ye genealogichne derevo ciyeyi lyudini Osman I Poperednik Sultan Osmanskoyi imperiyi 1299 1326 Nastupnik posada zasnovana Orhan I Ce nezavershena stattya pro monarha dinastiyu chi yiyi predstavnika predstavnicyu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi