Орфе́й (дав.-гр. Ὀρφεύς) — напівміфічний уславлений співець і поет, персонаж давньогрецької міфології. Син річкового бога — фракійського царя Еагра (за іншими міфами — Аполлона) та музи Калліопи. Був настільки талановитим, що слухати його музику й пісні сходилися не тільки люди, а й звірі та, навіть, дерева зі скелями.
Орфей дав.-гр. Ὀρφεύς | |
---|---|
![]() | |
Божество в | давньогрецька міфологія |
Місцевість | Стародавня Греція[1] |
Заняття | письменник, поет, музикант |
Батько | Еагр |
Мати | Калліопа |
Брати/сестри | Linus[d] |
Родичі | Рес |
Вбивця | Вакханки |
Похідна робота | Орфей у пеклі і d |
Персонаж твору | Аргонавтика, Божественна Комедія, Hades і Енеїда |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEzTDBSVFF6QXdNelUxWHkxZlQzSm1aVzlmSlRJNFpYQnZZMkZmY205dFlXNWhKVEk1WHkxZlJtOTBiMTlITGw5RVlXeHNKVEkzVDNKMGJ5NXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSRk5ETURBek5UVmZMVjlQY21abGIxOGxNamhsY0c5allWOXliMjFoYm1FbE1qbGZMVjlHYjNSdlgwY3VYMFJoYkd3bE1qZFBjblJ2TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У сучасній мові Орфей в переносному значенні — чудовий співець і музикант.
У міфології
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkzTDB4cFptVmZiMlpmVDNKd2FHVjFjMTlIY21WbGExOU5lWFJvYjJ4dlozbGZKVEk0UlhoMGNtRmZSR1YwWVdsc2N5VXlPUzV6ZG1jdk1qSXdjSGd0VEdsbVpWOXZabDlQY25Cb1pYVnpYMGR5WldWclgwMTVkR2h2Ykc5bmVWOGxNamhGZUhSeVlWOUVaWFJoYVd4ekpUSTVMbk4yWnk1d2JtYz0ucG5n.png)
Орфей був сином царя Еагра і музи Калліопи, народився і ріс у Фракії. Орфей отримав в дар від Аполлона золоту ліру, яка стала його основним інструментом. Спів Орфея та його гра на лірі зачаровували не тільки людей, а й звірів, дерева, скелі; від його пісень заспокоювалося навіть розбурхане море. Цим пояснювали дивну форму дубів Фракії — вони затанцювали від музики Орфея і застигли покрученими, коли музика стихла.
За переказом, Орфей був одним з аргонавтів, приєднавшись до нього після відвідання Єгипту. Своєю чудовою грою на кіфарі та співом багато чим допомагав їм у скрутні хвилини. По поверненню одружився з німфою Евридікою, яку також називають Агріопою, і оселився з нею серед дикунів кіконів у Фракії.
Одного разу в долині Пенею Евридіку перестрів Арістей і забажав оволодіти нею. Тікаючи, Евридіка наступила на отруйну змію, від укусу якої померла. Орфей вирушив повернути її зі світу мертвих, глибин Тартару. Крізь розщелину біля Аорна, що в Феспротиді, Орфей спустився під землю до Тартару. Перевізник душ, старий Харон, не схотів везти його до бога Аїда, але почувши чарівну гру на кіфарі, переправив співця через Стікс. Розчулений натхненною музикою, Аїд погодився відпустити Еврідіку. За однією версією, Персефона дозволила Орфеєві вивести Еврідіку на землю, але з умовою, що він не гляне на дружину, поки не ввійде з нею до свого будинку. Орфей вже біля виходу на поверхню обернувся пересвідчитися, що дружина дійсно йде слідом і в ту ж мить вона назавжди зникла в глибинах царства мертвих.
Орфей відкидав культи Діоніса і зневажав криваві жертви й оргії. Натомість він поклонявся богу сонця Геліосу і щоранку молився йому на горі Пангей. Діоніс помстився співцеві, пославши до нього і його прибічників менад (вакханок). Ті скористалися тим, що чоловіки лишили зброю перед храмом Геліоса, ввірвалися всередину і повбивали беззбройних. Орфея вони роздерли надвоє, а його голову викинули в річку Гебр. Згодом голову винесло в море до острова Лесбос.
Також за переказами Орфей проповідував про любов до власної статі, чим розгнівав Діоніса й Афродіту, котрі вчили любити протилежну стать. Інші боги не схвалили вбивства Орфея, тому Діонісу довелося врятувати виконавців злочину, менад, від кари, обернувши їх на дуби. Фракійські чоловіки відтоді стали татуювати своїх жінок у пам'ять про вбивство, скоєне менадами.
Останки Орфея знайшли і зібрали музи. Вони поховали розірване тіло Орфея на підніжжі гори Олімп у Лібетрі. З того часу солов'ї тієї місцевості співали гарніше, ніж будь-де іще. Менади, зрозумівши який злочин вчинили, спробували змити кров у річці Гелікон. Але бог річки забрав води під землю і вивів нову річку Бафіра за кілька миль звідти. Орфеєва голова набула чарівних якостей. Лемноський змій, що заздрив Орфею і напав на голову, був обернений на камінь Аполлоном. Голову поховали в печері біля Антісси, де вона пророкувала, не змовкаючи днями і ночами. Люди перестали відвідувати оракулів богів, слухаючи тільки її. Аполлон припинив це, з'явившись у печері і наказавши голові замовкнути. Ліра Орфея приплила на Лесбос, де її помістили в храмі Аполлона. Згодом на прохання Аполлона і муз цей інструмент було перетворено на сузір'я Ліри.
За іншим варіантом Орфея вбив блискавкою Зевс за розголошення божественних таємниць. Співцеві також приписували введення містерій Аполлона, Гекати і Деметри.
У мистецтві
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV4TDBkMWMzUmhkbVZmUTI5MWNuUnZhWE1sTWtOZlQzSndhQ1ZETXlWQk9XVmZMVjh4T0RjMUxtcHdaeTh5TnpWd2VDMUhkWE4wWVhabFgwTnZkWEowYjJsekpUSkRYMDl5Y0dnbFF6TWxRVGxsWHkxZk1UZzNOUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Міф про загибель Орфея подібний до переказу про Ліна, якого іноді вважали предком, учителем або братом співця. Перекази про Орфея були дуже популярні в античні часи. До нас дійшли зображення фрагментів міфу на вазах, фресках тощо. Християнство перших віків вважало Орфея миротворцем, про прихід якого сповіщав старозавітний пророк Ісая.
Міф про Орфея надихав багатьох драматургів (Есхіл, Евріпід), художників (Рубенс, Кардуччі, Роден, Доменікіно, Канова тощо), композиторів (Ференц Ліст, Глюк, Гайдн, Жак Оффенбах, Стравинський тощо).
Поет-неокласик Микола Зеров використав мотив Орфея і Еврідіки в «Сонетах для Гелени».
Примітки
- Czech National Authority Database
- Піндар. Піфійські оди IV.176 і схолії; Есхіл. Агамемнон 1629—1630; Еврипід. Вакханки 561—564; Аполлоній Родоський 1.28-31.
- Діодор Сицилійський IV.25; Гігін. Міфи 14,251; Атеней XIII. 7.
- Гігін. Міфи 14,251; Діодор Сицилійський. IV.25; Павсаній IX.30.3; Еврипід. Алкестида 357 і схолії.
- Арістофан. Жаби 1032; Овідій. Метаморфози XI.1-85; Конон. Повісті 45.
- Овідий. Метаморфозы XI.1-85; Конон. Повісті 45; Плутарх. Чому божество зволікає з відплатою 12.
- Есхіл. Бассаріди. Цит. за: Ератосфен. Перетворення на зірки 24; Павсаній IX.30.3-4.
- Лукіан. Проти неуків II; Філострат. Героїчгі діяння V.704; Життя Аполлонія Тіанського IV. 14.
- Лукіан. Против неучей II, Ератосфен. Перетворення на зірки 24, Гігін. Поетична астрономія II.7.
- Павсаній IX.30.3; II.30..2; III.14.5.
- П’єр РОНСАР (в перекладі М.Зерова). . poetry.uazone.net. Архів оригіналу за 6 листопада 2007. Процитовано 16 червня 2016.
Література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Orpheus |
- Словник античної мітології / Упоряд. Козовик І. Я., Пономарів О. Д. — Тернопіль: Навчальна книга — Богдан, 2006. — 312с.
- Грейвс, Р. Мифы Древней Греции / Р. Грейвс; Пер. с англ. К. П. Лукьяненко ; Под ред. и с послесл. А. А. Тахо-Годи. — М. : Прогресс, 1992. — 620 с (рос.)
Посилання
- Орфей // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. X : Літери Ол — Пер. — С. 1245. — 1000 екз.
- Орфей // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 165.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Orfej znachennya Orfe j dav gr Ὀrfeys napivmifichnij uslavlenij spivec i poet personazh davnogreckoyi mifologiyi Sin richkovogo boga frakijskogo carya Eagra za inshimi mifami Apollona ta muzi Kalliopi Buv nastilki talanovitim sho sluhati jogo muziku j pisni shodilisya ne tilki lyudi a j zviri ta navit dereva zi skelyami Orfej dav gr ὈrfeysBozhestvo v davnogrecka mifologiyaMiscevist Starodavnya Greciya 1 Zanyattya pismennik poet muzikantBatko EagrMati KalliopaBrati sestri Linus d Rodichi ResVbivcya VakhankiPohidna robota Orfej u pekli i dPersonazh tvoru Argonavtika Bozhestvenna Komediya Hades i Eneyida Mediafajli u Vikishovishi Zviri sluhayut muziku Orfeya Davnorimska mozayika z Palermo U suchasnij movi Orfej v perenosnomu znachenni chudovij spivec i muzikant U mifologiyiMiscya diyan Orfeya Orfej buv sinom carya Eagra i muzi Kalliopi narodivsya i ris u Frakiyi Orfej otrimav v dar vid Apollona zolotu liru yaka stala jogo osnovnim instrumentom Spiv Orfeya ta jogo gra na liri zacharovuvali ne tilki lyudej a j zviriv dereva skeli vid jogo pisen zaspokoyuvalosya navit rozburhane more Cim poyasnyuvali divnu formu dubiv Frakiyi voni zatancyuvali vid muziki Orfeya i zastigli pokruchenimi koli muzika stihla Za perekazom Orfej buv odnim z argonavtiv priyednavshis do nogo pislya vidvidannya Yegiptu Svoyeyu chudovoyu groyu na kifari ta spivom bagato chim dopomagav yim u skrutni hvilini Po povernennyu odruzhivsya z nimfoyu Evridikoyu yaku takozh nazivayut Agriopoyu i oselivsya z neyu sered dikuniv kikoniv u Frakiyi Odnogo razu v dolini Peneyu Evridiku perestriv Aristej i zabazhav ovoloditi neyu Tikayuchi Evridika nastupila na otrujnu zmiyu vid ukusu yakoyi pomerla Orfej virushiv povernuti yiyi zi svitu mertvih glibin Tartaru Kriz rozshelinu bilya Aorna sho v Fesprotidi Orfej spustivsya pid zemlyu do Tartaru Pereviznik dush starij Haron ne shotiv vezti jogo do boga Ayida ale pochuvshi charivnu gru na kifari perepraviv spivcya cherez Stiks Rozchulenij nathnennoyu muzikoyu Ayid pogodivsya vidpustiti Evridiku Za odniyeyu versiyeyu Persefona dozvolila Orfeyevi vivesti Evridiku na zemlyu ale z umovoyu sho vin ne glyane na druzhinu poki ne vvijde z neyu do svogo budinku Orfej vzhe bilya vihodu na poverhnyu obernuvsya peresvidchitisya sho druzhina dijsno jde slidom i v tu zh mit vona nazavzhdi znikla v glibinah carstva mertvih Orfej vidkidav kulti Dionisa i znevazhav krivavi zhertvi j orgiyi Natomist vin poklonyavsya bogu soncya Geliosu i shoranku molivsya jomu na gori Pangej Dionis pomstivsya spivcevi poslavshi do nogo i jogo pribichnikiv menad vakhanok Ti skoristalisya tim sho choloviki lishili zbroyu pered hramom Geliosa vvirvalisya vseredinu i povbivali bezzbrojnih Orfeya voni rozderli nadvoye a jogo golovu vikinuli v richku Gebr Zgodom golovu vineslo v more do ostrova Lesbos Takozh za perekazami Orfej propoviduvav pro lyubov do vlasnoyi stati chim rozgnivav Dionisa j Afroditu kotri vchili lyubiti protilezhnu stat Inshi bogi ne shvalili vbivstva Orfeya tomu Dionisu dovelosya vryatuvati vikonavciv zlochinu menad vid kari obernuvshi yih na dubi Frakijski choloviki vidtodi stali tatuyuvati svoyih zhinok u pam yat pro vbivstvo skoyene menadami Ostanki Orfeya znajshli i zibrali muzi Voni pohovali rozirvane tilo Orfeya na pidnizhzhi gori Olimp u Libetri Z togo chasu solov yi tiyeyi miscevosti spivali garnishe nizh bud de ishe Menadi zrozumivshi yakij zlochin vchinili sprobuvali zmiti krov u richci Gelikon Ale bog richki zabrav vodi pid zemlyu i viviv novu richku Bafira za kilka mil zvidti Orfeyeva golova nabula charivnih yakostej Lemnoskij zmij sho zazdriv Orfeyu i napav na golovu buv obernenij na kamin Apollonom Golovu pohovali v pecheri bilya Antissi de vona prorokuvala ne zmovkayuchi dnyami i nochami Lyudi perestali vidviduvati orakuliv bogiv sluhayuchi tilki yiyi Apollon pripiniv ce z yavivshis u pecheri i nakazavshi golovi zamovknuti Lira Orfeya priplila na Lesbos de yiyi pomistili v hrami Apollona Zgodom na prohannya Apollona i muz cej instrument bulo peretvoreno na suzir ya Liri Za inshim variantom Orfeya vbiv bliskavkoyu Zevs za rozgoloshennya bozhestvennih tayemnic Spivcevi takozh pripisuvali vvedennya misterij Apollona Gekati i Demetri U mistectviGustav Kurtua Orfej 1875 Mif pro zagibel Orfeya podibnij do perekazu pro Lina yakogo inodi vvazhali predkom uchitelem abo bratom spivcya Perekazi pro Orfeya buli duzhe populyarni v antichni chasi Do nas dijshli zobrazhennya fragmentiv mifu na vazah freskah tosho Hristiyanstvo pershih vikiv vvazhalo Orfeya mirotvorcem pro prihid yakogo spovishav starozavitnij prorok Isaya Mif pro Orfeya nadihav bagatoh dramaturgiv Eshil Evripid hudozhnikiv Rubens Karduchchi Roden Domenikino Kanova tosho kompozitoriv Ferenc List Glyuk Gajdn Zhak Offenbah Stravinskij tosho Poet neoklasik Mikola Zerov vikoristav motiv Orfeya i Evridiki v Sonetah dlya Geleni PrimitkiCzech National Authority Database d Track Q13550863 Pindar Pifijski odi IV 176 i sholiyi Eshil Agamemnon 1629 1630 Evripid Vakhanki 561 564 Apollonij Rodoskij 1 28 31 Diodor Sicilijskij IV 25 Gigin Mifi 14 251 Atenej XIII 7 Gigin Mifi 14 251 Diodor Sicilijskij IV 25 Pavsanij IX 30 3 Evripid Alkestida 357 i sholiyi Aristofan Zhabi 1032 Ovidij Metamorfozi XI 1 85 Konon Povisti 45 Ovidij Metamorfozy XI 1 85 Konon Povisti 45 Plutarh Chomu bozhestvo zvolikaye z vidplatoyu 12 Eshil Bassaridi Cit za Eratosfen Peretvorennya na zirki 24 Pavsanij IX 30 3 4 Lukian Proti neukiv II Filostrat Geroyichgi diyannya V 704 Zhittya Apolloniya Tianskogo IV 14 Lukian Protiv neuchej II Eratosfen Peretvorennya na zirki 24 Gigin Poetichna astronomiya II 7 Pavsanij IX 30 3 II 30 2 III 14 5 P yer RONSAR v perekladi M Zerova poetry uazone net Arhiv originalu za 6 listopada 2007 Procitovano 16 chervnya 2016 LiteraturaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Orpheus Slovnik antichnoyi mitologiyi Uporyad Kozovik I Ya Ponomariv O D Ternopil Navchalna kniga Bogdan 2006 312s Grejvs R Mify Drevnej Grecii R Grejvs Per s angl K P Lukyanenko Pod red i s poslesl A A Taho Godi M Progress 1992 620 s ros PosilannyaOrfej Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1962 T 5 kn X Literi Ol Per S 1245 1000 ekz Orfej Literaturoznavcha enciklopediya u 2 t avt uklad Yu I Kovaliv Kiyiv VC Akademiya 2007 T 2 M Ya S 165