Джулюс (тур. Cülûs; араб. جلوس - «посідання», «возсідання») — урочиста церемонія інтронізації (сходження на престол) нового султана в Оттоманській імперії. Перший з низки церемоніальних обрядів у процесі сходження до влади нового монарха. Наступними церемоніями були хутба та оперезування мечем Османа.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkzTDFOMWJIUmhibDlQYzIxaGJsOUpTVjlESlVNekpVSkRiSFZ6TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVGRXeDBZVzVmVDNOdFlXNWZTVWxmUXlWRE15VkNRMngxY3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
Джулюс відбувався перед Бабюссааде - "Брамою щастя" палацу Топкапи. Церемонія проводилась якомога швидше після смерті попереднього султана. В ній брали участь представники трьох груп: духовенство, воїни та чиновники. Похорон попереднього султана мав очолити новий султан після церемонії джулюс. Традиція має турецьке та арабське коріння. В Османській імперії бере початок з часів султана Баязида I, що організував її після смерті султана Мурада I на Косовському полі.
Історія
Ворота щастя - це ворота від 2-го двору до 3-го двору, який з’явився перед нами після Діван-і Хумаюн і знаходиться в кінці Дівана-Авлу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTDB0dmJuTjBZVzUwYVc1ZlMyRndhV1JoWjJ4cExsOUtKVU16SlVKRGJDVkRNeVZDUTNOZlkyVnlaVzF2Ym5sZkpUSTRSVzUwYUhKdmJtVnRaVzUwWDJObGNtVnRiMjU1SlRJNVgyOW1YMU5sYkdsdFgwbEpTUzVmWXk1Zk1UYzRPUzVmVkc5d2EyRndhVjlUWVhKaGVWOXRkWE5sZFcwdUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMUxiMjV6ZEdGdWRHbHVYMHRoY0dsa1lXZHNhUzVmU2lWRE15VkNRMndsUXpNbFFrTnpYMk5sY21WdGIyNTVYeVV5T0VWdWRHaHliMjVsYldWdWRGOWpaWEpsYlc5dWVTVXlPVjl2Wmw5VFpXeHBiVjlKU1VrdVgyTXVYekUzT0RrdVgxUnZjR3RoY0dsZlUyRnlZWGxmYlhWelpYVnRMaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
До початку XIX століття спадкоємець престолу в Оттоманській імперії не визначався під час правління його попередника. Всі нащадки султана по чоловічій лінії, мали право на престол. Султан керував Османською імперією за підтримки трьох могутніх груп: державних чиновників, улемів (релігійних вчених) і військових. Коли вмирав султан, той претендент, якого ці групи вважали найбільш гідною кандидатурою, міг зійти на трон. За традицією до початку XVII століття (до султана Мехмеда III) всі сини султана відправлялись в провінції для отримання досвіду управління, а після смерті батька султаном ставав той, хто прибував до Стамбула першим.
Церемонія посідання трону (джулюс) новим султаном проводилася якомога швидше: якщо попередній султан помер, то церемонія проводилася ще до похорону; якщо ж попередного султана було скинуто, то церемонія проводилася протягом декількох годин після його повалення. Це робилось для того щоб підтвердити легітимність та право на владу нового султана. Джулюс була найважливішою і пишною церемонією, яка проводилася перед Бабюссааде - брамою палацу султана.
Після церемонії інтронізації новий султан міг віддавати наказ про задушення братів. Згідно закону Фатіха, що міститься в кодексі Мехмеда II: «Той з синів султана, який зійде на трон, може вбити своїх братів заради цілісності імперії». Вважалось, що ця традиція підтримувала стабільність та єдність великої Оттоманської імперії.
Джулюс має коріння в старій тюркської традиції, і, в тому чи іншому вигляді існував ще при Османі I. Сенс церемонії в принесенні омажу (присяги на вірність) представниками основних станів держави новому султану. В історичних джерелах збереглися згадки про аналогічний зведення на трон правителів Ільханів. Учасники церемонії підходили до нового султана, цілували йому руку, поділ одягу та робили уклін.
Трон султана і сама церемонія мали особливе значення в житті імперії, оскільки без її проведення будь-який син султана міг оголосити себе його спадкоємцем. До остаточного оформлення традиції при Баязиді II був період, коли після поразки Баязида I від Тимура в битві при Анкарі 1402 року, багато принців оголосили себе султанами, що призвело до періоду міжкоролів'я (1402-1413).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUzTDBodmJXMWhaMlZmY21WdVpIVmZZWFZmVTNWc2RHRnVYMlZ1WDNCeUpVTXpKVUU1YzJWdVkyVmZaR1ZmYkNVeU4yRnliU1ZETXlWQk9XVXVjRzVuTHpJMU1IQjRMVWh2YlcxaFoyVmZjbVZ1WkhWZllYVmZVM1ZzZEdGdVgyVnVYM0J5SlVNekpVRTVjMlZ1WTJWZlpHVmZiQ1V5TjJGeWJTVkRNeVZCT1dVdWNHNW4ucG5n.png)
Трон супроводжував султана при його мандрівках або військових походах. Це робилось для того, щоб за відсутності монарха в столиці, без нього не була проведена нова церемонія.
Церемонія джулюс, проведена в Стамбулі для Селіма II потребувала підтвердження, оскільки Сулейман I помер в Угорщині і трон був відсутній в Стамбулі. Селім виїхав назустріч армії і йому довелося проходити джулюс повторно в Белграді. Однак, крім особливих випадків, церемонія інтронізації зазвичай відбувалась в палаці Топкапи в Стамбулі.
Церемонія
Султани Османської імперії використовували палац Топкапи як свою королівську резиденцію протягом 400 років, з моменту його спорудження бл. 1475 р. Другий двір палацу "Алай Мейдан" використовувався для офіційних церемоній.
Трон виносився і встановлювався перед третьою брамою палацу "Брамою Щастя", оскільки цей двір підходив для багатолюдних зборів. На другому подвір’ї перебували військові, улами та державні діячі. У церемонії брали участь всі поважні при дворі особи. Коли всі збиралися, новому султану повідомляли, що все готово для проведення церемонії. Після цього виходив султан і сідав на трон перед брамою.
Султан входив з Бабюс-Сааде у супроводі Кизляр-ага з правого боку і капи-ага з лівого. Перш ніж сісти на трон, султан вітав присутніх; сановники промовляли вітання: «Нехай ви і ваша держава проживете тисячу років».
На початку церемонії Шейх уль-іслам підходив до трону, але не цілував поли султана через традицію, а молився про продовження султанату. Коли входив у двір, він ставав перед султаном і здійснював молитву, потім новий султан піднімався, Накіб Оль-Ешраф цілував йому руку, а палацові охоронці аплодували. Після цього султан повертався на трон, а Накіб Оль-Ешраф - на своє місце у скарбниці.
Далі головний візир та інші візири, потім воєначальники, скарбники, яничари, хранителі та духовні особи цілували поли султана і клялись про свою вірність. Високопоставлені улеми, візири та інші урочисто одягнені гості ланцюжком підходили до трону. Державні діячі підходили відповідно до їх старшинства і цілували полу султана, повідомляючи про свою вірність йому. Інші чекали в залі ради, щоб з'являтися звідти по черзі.
В часи Махмуда ІІ державні діячі вже не цілують поли султана, вони цілували ризи, поставлені поруч з ним. На церемонії Абдул-Гамід II вже ніхто не цілував поли султана, людина зблизька чи віддаля цілувала чотири пальці і спочатку торкалася серця, а потім чола і вітала султана. Під час церемонії валіде-султан або хасекі-султани спостерігали за джулюсом з вежі правосуддя. Весь період церемонії султан мав перебувати на троні.
Один за іншим відповідні особи складали присягу на вірність. Під час церемонії, щоб не допустити плутанини, члени ради повідомляли султану, коли що робити, вимовляючи: «Мій султан, ви можете (зробити ...)».
Якщо церемонія інтронізації проходила за межами Стамбула, трон встановлювався перед головним шатром султана. Так пройшли церемонії джулюса Баязида I на Косовому полі та Селіма II у Белграді. Церемонії сходження на престол Мехмеда II (1451—1481), Ахмеда II (1691—1695), Мустафи II (1695—1703) та Ахмеда III (1703—1730) проходили в палаці в Едірне. Султан Селім I, який скинув свого батька Баязида II, провів церемонію в той час, коли Баязид ще перебував у Топкапах, тому джулюс він організував перед своїм шатром.
Як тільки церемонія інтронізації закінчувалась, відправлялись глашатаї, що повідомляли мешканцям про сходження нового султана на трон. У цей час пушки на Імператорському літейному заводі і кораблях давали залпи. Після джулюсу, який зазвичай проводився через дві з половиною або три години після сходу сонця, відбувався похорон попереднього султана (якщо він помер), що здійснювався після полуденної молитви.
Після церемонії всі провінції повідомлялися про те, що новий султан зійшов на престол, і в першій п’ятничній молитві в усіх мечетях країни читалась проповідь зі згадуванням імені султана. У першу п'ятницю після джулюсу султан відвідував одну зі своїх імператорських мечетей, щоб помолитись. Відразу після цього виголошувалась проповідь і в усіх мечетях проголошувалось ім'я нового султана. Цей звичай, що має назву хутба, та церемонія підперезування мечем Османа (з часів Мурада II) були наступними важливими складовими процесу легітимізації влади нового монарха.
Таким чином претенденту на престол, щоб офіційно стати султаном, треба було здійснити всі ці три церемонії.
Іншою важливою складовою церемонії інтронізації був "джулюс бахшиш" (тур. Cülûs bəxşiş - вступний подарунок). Це винагорода для вояків, які складали присягу. Вона могла бути двох видів: одноразова виплата коштів або підвищення в званні. Кожен султан, що сходить на престол мав дотримуватись цієї традиції. Були випадки, коли султани не виплачували винагороду й яничари здіймали бунт, вимагаючи грошей з нагоди джулюсу. Також бунти відбувались, коли султани часто змінювалися, а державна скарбниця була порожньою. Крім винагороди та заохочень, що надавались військовим, також було прийнято давати подарунки державним сановникам й духівництву.
Відома також Джулюс Йолу (Cülus Yolu) - історична дорога до мечеті Ейюпа, де султана підперезували мечем та він урочисто виїжджав на коні, коли сходив на престол. Тут відбувались султанські церемонії коронації, в османських традиціях, від часів правління Мехмед II Завойовника до Мехмеда VI. Вона також знана як Бостан Іскелесі Сокак (Bostan İskelesi Sokak).
Галерея
- Церемонія джулюса Баязида I (1389)
- Церемонія джулюса Мехмеда II (1451)
- Джулюс Баязида II (1481)
- Джулюс Селіма I (1512)
- Джулюс Селіма II (1566)
- Джулюс Абдул-Меджида I (1839)
Джерела
- Osmanlı Sarayında Hayat, , sf: 73-44, Yitik Hazine Yayınları-2008, İlber Ortaylı
- Tarım-Ertuğ, Zeynep. Enthronement and accession ceremony // Encyclopedia of the Ottoman Empire / ed. Gábor Ágoston, Bruce Masters. — New York, 2009. — P. 207—209. —
- "CÜLÛS" İslam Ansiklopedisi
- The enthronement of Sultan Osman II (r.1618-22) [ 10 жовтня 2017 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dzhulyus tur Culus arab جلوس posidannya vozsidannya urochista ceremoniya intronizaciyi shodzhennya na prestol novogo sultana v Ottomanskij imperiyi Pershij z nizki ceremonialnih obryadiv u procesi shodzhennya do vladi novogo monarha Nastupnimi ceremoniyami buli hutba ta operezuvannya mechem Osmana Dzhulyus sultana Osmana II Dzhulyus vidbuvavsya pered Babyussaade Bramoyu shastya palacu Topkapi Ceremoniya provodilas yakomoga shvidshe pislya smerti poperednogo sultana V nij brali uchast predstavniki troh grup duhovenstvo voyini ta chinovniki Pohoron poperednogo sultana mav ocholiti novij sultan pislya ceremoniyi dzhulyus Tradiciya maye turecke ta arabske korinnya V Osmanskij imperiyi bere pochatok z chasiv sultana Bayazida I sho organizuvav yiyi pislya smerti sultana Murada I na Kosovskomu poli IstoriyaVorota shastya ce vorota vid 2 go dvoru do 3 go dvoru yakij z yavivsya pered nami pislya Divan i Humayun i znahoditsya v kinci Divana Avlu Dzhulyus sultana Selima III 1789 Do pochatku XIX stolittya spadkoyemec prestolu v Ottomanskij imperiyi ne viznachavsya pid chas pravlinnya jogo poperednika Vsi nashadki sultana po cholovichij liniyi mali pravo na prestol Sultan keruvav Osmanskoyu imperiyeyu za pidtrimki troh mogutnih grup derzhavnih chinovnikiv ulemiv religijnih vchenih i vijskovih Koli vmirav sultan toj pretendent yakogo ci grupi vvazhali najbilsh gidnoyu kandidaturoyu mig zijti na tron Za tradiciyeyu do pochatku XVII stolittya do sultana Mehmeda III vsi sini sultana vidpravlyalis v provinciyi dlya otrimannya dosvidu upravlinnya a pislya smerti batka sultanom stavav toj hto pribuvav do Stambula pershim Ceremoniya posidannya tronu dzhulyus novim sultanom provodilasya yakomoga shvidshe yaksho poperednij sultan pomer to ceremoniya provodilasya she do pohoronu yaksho zh poperednogo sultana bulo skinuto to ceremoniya provodilasya protyagom dekilkoh godin pislya jogo povalennya Ce robilos dlya togo shob pidtverditi legitimnist ta pravo na vladu novogo sultana Dzhulyus bula najvazhlivishoyu i pishnoyu ceremoniyeyu yaka provodilasya pered Babyussaade bramoyu palacu sultana Pislya ceremoniyi intronizaciyi novij sultan mig viddavati nakaz pro zadushennya brativ Zgidno zakonu Fatiha sho mistitsya v kodeksi Mehmeda II Toj z siniv sultana yakij zijde na tron mozhe vbiti svoyih brativ zaradi cilisnosti imperiyi Vvazhalos sho cya tradiciya pidtrimuvala stabilnist ta yednist velikoyi Ottomanskoyi imperiyi Dzhulyus maye korinnya v starij tyurkskoyi tradiciyi i v tomu chi inshomu viglyadi isnuvav she pri Osmani I Sens ceremoniyi v prinesenni omazhu prisyagi na virnist predstavnikami osnovnih staniv derzhavi novomu sultanu V istorichnih dzherelah zbereglisya zgadki pro analogichnij zvedennya na tron praviteliv Ilhaniv Uchasniki ceremoniyi pidhodili do novogo sultana ciluvali jomu ruku podil odyagu ta robili uklin Tron sultana i sama ceremoniya mali osoblive znachennya v zhitti imperiyi oskilki bez yiyi provedennya bud yakij sin sultana mig ogolositi sebe jogo spadkoyemcem Do ostatochnogo oformlennya tradiciyi pri Bayazidi II buv period koli pislya porazki Bayazida I vid Timura v bitvi pri Ankari 1402 roku bagato princiv ogolosili sebe sultanami sho prizvelo do periodu mizhkoroliv ya 1402 1413 Ceremoniya dzhulyus yevropejska gravyura 1670 r Tron suprovodzhuvav sultana pri jogo mandrivkah abo vijskovih pohodah Ce robilos dlya togo shob za vidsutnosti monarha v stolici bez nogo ne bula provedena nova ceremoniya Ceremoniya dzhulyus provedena v Stambuli dlya Selima II potrebuvala pidtverdzhennya oskilki Sulejman I pomer v Ugorshini i tron buv vidsutnij v Stambuli Selim viyihav nazustrich armiyi i jomu dovelosya prohoditi dzhulyus povtorno v Belgradi Odnak krim osoblivih vipadkiv ceremoniya intronizaciyi zazvichaj vidbuvalas v palaci Topkapi v Stambuli CeremoniyaSultani Osmanskoyi imperiyi vikoristovuvali palac Topkapi yak svoyu korolivsku rezidenciyu protyagom 400 rokiv z momentu jogo sporudzhennya bl 1475 r Drugij dvir palacu Alaj Mejdan vikoristovuvavsya dlya oficijnih ceremonij Tron vinosivsya i vstanovlyuvavsya pered tretoyu bramoyu palacu Bramoyu Shastya oskilki cej dvir pidhodiv dlya bagatolyudnih zboriv Na drugomu podvir yi perebuvali vijskovi ulami ta derzhavni diyachi U ceremoniyi brali uchast vsi povazhni pri dvori osobi Koli vsi zbiralisya novomu sultanu povidomlyali sho vse gotovo dlya provedennya ceremoniyi Pislya cogo vihodiv sultan i sidav na tron pered bramoyu Sultan vhodiv z Babyus Saade u suprovodi Kizlyar aga z pravogo boku i kapi aga z livogo Persh nizh sisti na tron sultan vitav prisutnih sanovniki promovlyali vitannya Nehaj vi i vasha derzhava prozhivete tisyachu rokiv Na pochatku ceremoniyi Shejh ul islam pidhodiv do tronu ale ne ciluvav poli sultana cherez tradiciyu a molivsya pro prodovzhennya sultanatu Koli vhodiv u dvir vin stavav pered sultanom i zdijsnyuvav molitvu potim novij sultan pidnimavsya Nakib Ol Eshraf ciluvav jomu ruku a palacovi ohoronci aploduvali Pislya cogo sultan povertavsya na tron a Nakib Ol Eshraf na svoye misce u skarbnici Dali golovnij vizir ta inshi viziri potim voyenachalniki skarbniki yanichari hraniteli ta duhovni osobi ciluvali poli sultana i klyalis pro svoyu virnist Visokopostavleni ulemi viziri ta inshi urochisto odyagneni gosti lancyuzhkom pidhodili do tronu Derzhavni diyachi pidhodili vidpovidno do yih starshinstva i ciluvali polu sultana povidomlyayuchi pro svoyu virnist jomu Inshi chekali v zali radi shob z yavlyatisya zvidti po cherzi V chasi Mahmuda II derzhavni diyachi vzhe ne ciluyut poli sultana voni ciluvali rizi postavleni poruch z nim Na ceremoniyi Abdul Gamid II vzhe nihto ne ciluvav poli sultana lyudina zblizka chi viddalya ciluvala chotiri palci i spochatku torkalasya sercya a potim chola i vitala sultana Pid chas ceremoniyi valide sultan abo haseki sultani sposterigali za dzhulyusom z vezhi pravosuddya Ves period ceremoniyi sultan mav perebuvati na troni Odin za inshim vidpovidni osobi skladali prisyagu na virnist Pid chas ceremoniyi shob ne dopustiti plutanini chleni radi povidomlyali sultanu koli sho robiti vimovlyayuchi Mij sultan vi mozhete zrobiti Yaksho ceremoniya intronizaciyi prohodila za mezhami Stambula tron vstanovlyuvavsya pered golovnim shatrom sultana Tak projshli ceremoniyi dzhulyusa Bayazida I na Kosovomu poli ta Selima II u Belgradi Ceremoniyi shodzhennya na prestol Mehmeda II 1451 1481 Ahmeda II 1691 1695 Mustafi II 1695 1703 ta Ahmeda III 1703 1730 prohodili v palaci v Edirne Sultan Selim I yakij skinuv svogo batka Bayazida II proviv ceremoniyu v toj chas koli Bayazid she perebuvav u Topkapah tomu dzhulyus vin organizuvav pered svoyim shatrom Dzhulyus Jolu 2013 r Yak tilki ceremoniya intronizaciyi zakinchuvalas vidpravlyalis glashatayi sho povidomlyali meshkancyam pro shodzhennya novogo sultana na tron U cej chas pushki na Imperatorskomu litejnomu zavodi i korablyah davali zalpi Pislya dzhulyusu yakij zazvichaj provodivsya cherez dvi z polovinoyu abo tri godini pislya shodu soncya vidbuvavsya pohoron poperednogo sultana yaksho vin pomer sho zdijsnyuvavsya pislya poludennoyi molitvi Pislya ceremoniyi vsi provinciyi povidomlyalisya pro te sho novij sultan zijshov na prestol i v pershij p yatnichnij molitvi v usih mechetyah krayini chitalas propovid zi zgaduvannyam imeni sultana U pershu p yatnicyu pislya dzhulyusu sultan vidviduvav odnu zi svoyih imperatorskih mechetej shob pomolitis Vidrazu pislya cogo vigoloshuvalas propovid i v usih mechetyah progoloshuvalos im ya novogo sultana Cej zvichaj sho maye nazvu hutba ta ceremoniya pidperezuvannya mechem Osmana z chasiv Murada II buli nastupnimi vazhlivimi skladovimi procesu legitimizaciyi vladi novogo monarha Takim chinom pretendentu na prestol shob oficijno stati sultanom treba bulo zdijsniti vsi ci tri ceremoniyi Inshoyu vazhlivoyu skladovoyu ceremoniyi intronizaciyi buv dzhulyus bahshish tur Culus bexsis vstupnij podarunok Ce vinagoroda dlya voyakiv yaki skladali prisyagu Vona mogla buti dvoh vidiv odnorazova viplata koshtiv abo pidvishennya v zvanni Kozhen sultan sho shodit na prestol mav dotrimuvatis ciyeyi tradiciyi Buli vipadki koli sultani ne viplachuvali vinagorodu j yanichari zdijmali bunt vimagayuchi groshej z nagodi dzhulyusu Takozh bunti vidbuvalis koli sultani chasto zminyuvalisya a derzhavna skarbnicya bula porozhnoyu Krim vinagorodi ta zaohochen sho nadavalis vijskovim takozh bulo prijnyato davati podarunki derzhavnim sanovnikam j duhivnictvu Vidoma takozh Dzhulyus Jolu Culus Yolu istorichna doroga do mecheti Ejyupa de sultana pidperezuvali mechem ta vin urochisto viyizhdzhav na koni koli shodiv na prestol Tut vidbuvalis sultanski ceremoniyi koronaciyi v osmanskih tradiciyah vid chasiv pravlinnya Mehmed II Zavojovnika do Mehmeda VI Vona takozh znana yak Bostan Iskelesi Sokak Bostan Iskelesi Sokak GalereyaCeremoniya dzhulyusa Bayazida I 1389 Ceremoniya dzhulyusa Mehmeda II 1451 Dzhulyus Bayazida II 1481 Dzhulyus Selima I 1512 Dzhulyus Selima II 1566 Dzhulyus Abdul Medzhida I 1839 DzherelaOsmanli Sarayinda Hayat ISBN 978 9944 766 04 3 sf 73 44 Yitik Hazine Yayinlari 2008 Ilber Ortayli Tarim Ertug Zeynep Enthronement and accession ceremony Encyclopedia of the Ottoman Empire ed Gabor Agoston Bruce Masters New York 2009 P 207 209 ISBN 978 0 8160 6259 1 CULUS Islam Ansiklopedisi The enthronement of Sultan Osman II r 1618 22 10 zhovtnya 2017 u Wayback Machine