Астурі́йське королі́вство або Королівство астурійців (лат. Regnum Asturorum; ісп. Reino de Asturias) — християнська монархічна держава на півночі Піренейського півострова, що існувала у 718—924 роках. Постала в Астурії, на півночі сучасної Іспанії. Окрім власне Астурії займала терени сучасних Кантабрії, Північних Кастилії та Леону, Галісії та Північної Португалії. Заснована вестготським аристократом Пелайо, сподвижником останнього вестготського короля Родеріха. Стало наступником Вестготського королівства, знищеного в ході мусульманського завоювання. Початком історії королівства вважається битва при Ковадонзі (722), в якій армія короля Пелайо розбила сили Омеядського халіфату (ця ж битва вважається початком Реконкісти). 924 року астурійський король Фруела II переніс свій двір до Леона, після чого Астурійська держава стала називатися Леонським королівством. На основі Астурійського королівства постала майбутня Іспанія.
Астурійське королівство лат. Regnum Asturorum ісп. Reino de Asturias | ||||
| ||||
| ||||
![]() | ||||
Столиця | Кангас-де-Оніс,Сан-Мартін-дель-Рей-Ауреліо,Правія,Ов'єдо | |||
Мови | латинська, народна латина, готська | |||
Релігії | християнство | |||
Форма правління | виборна монархія (до 842) спадкова монархія (з 842) | |||
Королі | Пелайо (перший) | |||
Фруела II (останній) | ||||
Історія | ||||
- Засновано | 718 | |||
- Ліквідовано | 924 | |||
|
Історія
Заснування Астурійського королівства
Після захоплення та знищення мусульманами Вестготського королівства в 711—715 роках, частина біженців-християн з Піренейського півострова переховувалася в Астурійських горах на крайній півночі півострова. В 718 році вони обрали своїм новим правителем вестготцького знатного аристократа Пелайо, сподвижника останнього вестготського короля Родеріха. Він очолив християнський спротив мусульманським загарбникам на північі Піринейського півострова й близько 722 року розбив ворогів у битві при Ковадонзі. Після цього християнська знать Астурії та Галісії обрала його «королем астурійців». Пелайо вигнав мусульман зі східної Астурії й захопив Леон, головне місто на північному заході Піренейського півострова. Одружився з дочкою короля сусіднього вестготського Кантабрійського герцогства і встановив із ним союз. Завдяки перемогам невеличке королівство Пелайо утвердилося в Астурійських горах, проте влада самого монарха була слабкою й трималася переважно на матримоніальних союзах із місцевою шляхтою.
Розширення
Після смерті Пелайо, в 737 році новим королем обрали його сина Фавілу. Він правив лише два роки і трагічно загинув на полюванні від лап ведмедя. 739 року Астурія перейшла до його швагра Альфонсо I, правителя Кантабрії, зятя короля-засновника Пелагія. Він встановив столицю у Кангас-де-Онісі й значно розширив терени королівства. Альфонсо І розпочав завоювання Західної Галісії та долини Дору на півдні. Провадив політику переселення завойованого населення до безпечних північних земель Астурії. Внаслідок цього плато Дуро перетворилося на безлюдну пустелю, що слугувала захистом від майбутніх атак мусульман. Альфонсо І також підкорив країну басків, усі Кантабрійські гори (753—754), а також Леон (754).
Завойовницьку політику Альфонсо І продовжив його син Фруела I. Проте його вбили змовники з Кантабрійського дому.
Близько 775 року Астурійське королівство розрослося на увесь північний захід Піренейського півострова. За правління Альфонсо II (791—842) астурійці розпочали звільнення земель на півдні й робили далекі військові виправи, доходячи аж до Лісабона. Столиця королівства була перенесена до Ов'єдо.
В 910 році територію Астурійського королівства розділили між собою сини короля Альфонсо III, утворивши незалежні королівства Галісії, Леону та Астурії. В 914 році король Ордоньйо II знову об'єднав Галісію та Леон під своєю владою і переніс столицю з Ов'єдо до міста Леон. Держава отримала назву Леонське королівство.
Королівство було відоме як Астурійське до 924 року, потім почало називатися Леонським королівством Леон. 1230 склало династичну унію з Кастильським королівством, коли Фердинанд III Кастильський став королем обох королівств і було утворено Королівство Леону та Катилії.
Адміністративний поділ
Графства
- Коїмбрське графство — засноване 878 року після відвоювання Коїмбри в мусульман. Захищало південно-західні рубежі королівства. Проіснувало до 987 року.
Населення
Населення королівства становили астури, мешканці Кантабрійського узбережжя, баски, романізовані кельтоібери, вандали та вестготи, що не хотіли приймати владу Омеядського халіфату. Основну частину складали християни-католики. Було багато біженців-готів з Аль-Андалусії.
Королі
До правління Альфонсо II монархи-правителі Астурії носили титул «принців» (лат. princeps), а не «королів» (лат. rex). Цей принцип був типовим для правителів Галісії та Кантабрії в Північній Іспанії.
Хроніки
Джерела
- Кудрявцев А. E. Испания в средние века. — Л., 1937.
- Barbero, Abilio; Vigil Pascual, Marcelo (1974). Sobre los orígenes sociales de la Reconquista. Barcelona: Ariel. .
- Barbero, Abilio; Vigil Pascual, Marcelo (1978). La formación del feudalismo en la Península Ibérica. Editorial Crítica. .
- Barrau-Dihigo, Lucien (1989). Silverio Cañada, ed. Historia política del Reino Asturiano (718–910). Gijón. .
- Benito Ruano, Eloy; González y Fernández-Valles, José Manuel (1978). Historia de Asturias, 2. Asturias protohistórica. Vitoria; Oviedo: * Ediciones Ayalga. .
- Benito Ruano, Eloy (1997). Reflexiones sobre el ser de España. Real Academia de la Historia = Madrid. .
- Caro Baroja, Julio (2003). Los pueblos de España. Alianza Editorial. .
- Etxeberria Mirones, Jesús (1997). Tradiciones y costumbres de las Encartaciones. Bilbao: Beitia. .
- La época de la Monarquía Asturiana: actas del simposio celebrado en Covadonga (8-10 octubre de 2001). Real Instituto de Estudios Asturianos. .
- Fernández Conde , Francisco Javier (2000). Universidad de Oviedo, Servicio de Publicaciones, ed. La religiosidad medieval en España. Oviedo: Ediciones Trea. .
- García Arias, Xose Lluis (2003). Pueblos asturianos: el porqué de sus nombres. Salinas (Oviedo): Ayalga. .
- Menéndez Pelayo, Marcelino (1978). Historia de los heterodoxos españoles. Madrid: Editorial Católica. .
- Sánchez Albornoz, Claudio (1980). Silveiro Cañada, ed. El reino de Asturias. Orígenes de la nación española. Gijón: Colección Biblioteca Histórica Asturiana. .
- Sevilla Rodríguez, Martín (1984). Toponimia de origen indoeuropeo prelatino en Asturias. Oviedo: Real Instituto de Estudios Asturianos. .
- Villacañas Berlanga, José Luis (2006). La formación de los reinos hispánicos. Pozuelo de Alarcón: Espasa (Serie Espasa Forum). .
- Valdeón Baruque, Julio (2003). La España medieval. Madrid: Actas Editorial. .
Посилання
Cawley, Charles, Asturias & Leon kings, Medieval Lands database, Foundation for Medieval Genealogy Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Астурійське королівство
![]() | Це незавершена стаття з історії Іспанії. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Asturiya znachennya Asturi jske koroli vstvo abo Korolivstvo asturijciv lat Regnum Asturorum isp Reino de Asturias hristiyanska monarhichna derzhava na pivnochi Pirenejskogo pivostrova sho isnuvala u 718 924 rokah Postala v Asturiyi na pivnochi suchasnoyi Ispaniyi Okrim vlasne Asturiyi zajmala tereni suchasnih Kantabriyi Pivnichnih Kastiliyi ta Leonu Galisiyi ta Pivnichnoyi Portugaliyi Zasnovana vestgotskim aristokratom Pelajo spodvizhnikom ostannogo vestgotskogo korolya Roderiha Stalo nastupnikom Vestgotskogo korolivstva znishenogo v hodi musulmanskogo zavoyuvannya Pochatkom istoriyi korolivstva vvazhayetsya bitva pri Kovadonzi 722 v yakij armiya korolya Pelajo rozbila sili Omeyadskogo halifatu cya zh bitva vvazhayetsya pochatkom Rekonkisti 924 roku asturijskij korol Fruela II perenis svij dvir do Leona pislya chogo Asturijska derzhava stala nazivatisya Leonskim korolivstvom Na osnovi Asturijskogo korolivstva postala majbutnya Ispaniya Asturijske korolivstvo lat Regnum Asturorum isp Reino de Asturias 718 924 Asturijskij hrest simvol derzhavi Asturiyi istorichni kordoni na kartiAsturiya v Yevropi 814 Stolicya Kangas de Onis San Martin del Rej Aurelio Praviya Ov yedo Movi latinska narodna latina gotska Religiyi hristiyanstvo Forma pravlinnya viborna monarhiya do 842 spadkova monarhiya z 842 Koroli Pelajo pershij Fruela II ostannij Istoriya Zasnovano 718 Likvidovano 924 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Asturijske korolivstvoIstoriyaZasnuvannya Asturijskogo korolivstva Pislya zahoplennya ta znishennya musulmanami Vestgotskogo korolivstva v 711 715 rokah chastina bizhenciv hristiyan z Pirenejskogo pivostrova perehovuvalasya v Asturijskih gorah na krajnij pivnochi pivostrova V 718 roci voni obrali svoyim novim pravitelem vestgotckogo znatnogo aristokrata Pelajo spodvizhnika ostannogo vestgotskogo korolya Roderiha Vin ocholiv hristiyanskij sprotiv musulmanskim zagarbnikam na pivnichi Pirinejskogo pivostrova j blizko 722 roku rozbiv vorogiv u bitvi pri Kovadonzi Pislya cogo hristiyanska znat Asturiyi ta Galisiyi obrala jogo korolem asturijciv Pelajo vignav musulman zi shidnoyi Asturiyi j zahopiv Leon golovne misto na pivnichnomu zahodi Pirenejskogo pivostrova Odruzhivsya z dochkoyu korolya susidnogo vestgotskogo Kantabrijskogo gercogstva i vstanoviv iz nim soyuz Zavdyaki peremogam nevelichke korolivstvo Pelajo utverdilosya v Asturijskih gorah prote vlada samogo monarha bula slabkoyu j trimalasya perevazhno na matrimonialnih soyuzah iz miscevoyu shlyahtoyu Rozshirennya Pislya smerti Pelajo v 737 roci novim korolem obrali jogo sina Favilu Vin praviv lishe dva roki i tragichno zaginuv na polyuvanni vid lap vedmedya 739 roku Asturiya perejshla do jogo shvagra Alfonso I pravitelya Kantabriyi zyatya korolya zasnovnika Pelagiya Vin vstanoviv stolicyu u Kangas de Onisi j znachno rozshiriv tereni korolivstva Alfonso I rozpochav zavoyuvannya Zahidnoyi Galisiyi ta dolini Doru na pivdni Provadiv politiku pereselennya zavojovanogo naselennya do bezpechnih pivnichnih zemel Asturiyi Vnaslidok cogo plato Duro peretvorilosya na bezlyudnu pustelyu sho sluguvala zahistom vid majbutnih atak musulman Alfonso I takozh pidkoriv krayinu baskiv usi Kantabrijski gori 753 754 a takozh Leon 754 Zavojovnicku politiku Alfonso I prodovzhiv jogo sin Fruela I Prote jogo vbili zmovniki z Kantabrijskogo domu Blizko 775 roku Asturijske korolivstvo rozroslosya na uves pivnichnij zahid Pirenejskogo pivostrova Za pravlinnya Alfonso II 791 842 asturijci rozpochali zvilnennya zemel na pivdni j robili daleki vijskovi vipravi dohodyachi azh do Lisabona Stolicya korolivstva bula perenesena do Ov yedo V 910 roci teritoriyu Asturijskogo korolivstva rozdilili mizh soboyu sini korolya Alfonso III utvorivshi nezalezhni korolivstva Galisiyi Leonu ta Asturiyi V 914 roci korol Ordonjo II znovu ob yednav Galisiyu ta Leon pid svoyeyu vladoyu i perenis stolicyu z Ov yedo do mista Leon Derzhava otrimala nazvu Leonske korolivstvo Korolivstvo bulo vidome yak Asturijske do 924 roku potim pochalo nazivatisya Leonskim korolivstvom Leon 1230 sklalo dinastichnu uniyu z Kastilskim korolivstvom koli Ferdinand III Kastilskij stav korolem oboh korolivstv i bulo utvoreno Korolivstvo Leonu ta Katiliyi Administrativnij podilGrafstva Koyimbrske grafstvo zasnovane 878 roku pislya vidvoyuvannya Koyimbri v musulman Zahishalo pivdenno zahidni rubezhi korolivstva Proisnuvalo do 987 roku NaselennyaNaselennya korolivstva stanovili asturi meshkanci Kantabrijskogo uzberezhzhya baski romanizovani keltoiberi vandali ta vestgoti sho ne hotili prijmati vladu Omeyadskogo halifatu Osnovnu chastinu skladali hristiyani katoliki Bulo bagato bizhenciv gotiv z Al Andalusiyi KoroliDokladnishe Koroli Asturiyi Do pravlinnya Alfonso II monarhi praviteli Asturiyi nosili titul princiv lat princeps a ne koroliv lat rex Cej princip buv tipovim dlya praviteliv Galisiyi ta Kantabriyi v Pivnichnij Ispaniyi Hroniki Hronika Alfonso III DzherelaKudryavcev A E Ispaniya v srednie veka L 1937 Barbero Abilio Vigil Pascual Marcelo 1974 Sobre los origenes sociales de la Reconquista Barcelona Ariel ISBN 8434407418 Barbero Abilio Vigil Pascual Marcelo 1978 La formacion del feudalismo en la Peninsula Iberica Editorial Critica ISBN 8474230586 Barrau Dihigo Lucien 1989 Silverio Canada ed Historia politica del Reino Asturiano 718 910 Gijon ISBN 84 7286 273 9 Benito Ruano Eloy Gonzalez y Fernandez Valles Jose Manuel 1978 Historia de Asturias 2 Asturias protohistorica Vitoria Oviedo Ediciones Ayalga ISBN 8474110297 Benito Ruano Eloy 1997 Reflexiones sobre el ser de Espana Real Academia de la Historia Madrid ISBN 8489512043 Caro Baroja Julio 2003 Los pueblos de Espana Alianza Editorial ISBN 8420699500 Etxeberria Mirones Jesus 1997 Tradiciones y costumbres de las Encartaciones Bilbao Beitia ISBN 8488890362 La epoca de la Monarquia Asturiana actas del simposio celebrado en Covadonga 8 10 octubre de 2001 Real Instituto de Estudios Asturianos ISBN 84 89645 65 5 Fernandez Conde Francisco Javier 2000 Universidad de Oviedo Servicio de Publicaciones ed La religiosidad medieval en Espana Oviedo Ediciones Trea ISBN 8483172321 Garcia Arias Xose Lluis 2003 Pueblos asturianos el porque de sus nombres Salinas Oviedo Ayalga ISBN 8474110440 Menendez Pelayo Marcelino 1978 Historia de los heterodoxos espanoles Madrid Editorial Catolica ISBN 84 22005 68 9 Sanchez Albornoz Claudio 1980 Silveiro Canada ed El reino de Asturias Origenes de la nacion espanola Gijon Coleccion Biblioteca Historica Asturiana ISBN 847286281X Sevilla Rodriguez Martin 1984 Toponimia de origen indoeuropeo prelatino en Asturias Oviedo Real Instituto de Estudios Asturianos ISBN 84 00 05572 1 Villacanas Berlanga Jose Luis 2006 La formacion de los reinos hispanicos Pozuelo de Alarcon Espasa Serie Espasa Forum ISBN 84 670 2257 4 Valdeon Baruque Julio 2003 La Espana medieval Madrid Actas Editorial ISBN 8497390024 PosilannyaCawley Charles Asturias amp Leon kings Medieval Lands database Foundation for Medieval Genealogy Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Asturijske korolivstvo Ce nezavershena stattya z istoriyi Ispaniyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi