Коров'яча віспа (англ. cowpox, також іноді англ. spontaneous cowpox) — інфекційне захворювання вірусної природи, яке спричинює відповідний вірус, що входить до роду Orthopoxvirus. Цей вірус може передаватися від тварин до людини.
Коров'яча віспа | |
---|---|
![]() Елементи коров'ячої віспи (пустула | |
Спеціальність | інфекційні хвороби і ветеринарія |
Симптоми | везикула і субфебрильна температура |
Причини | d |
Метод діагностики | фізикальне обстеження |
Класифікація та зовнішні ресурси | |
МКХ-11 | 1E72 |
МКХ-10 | B08.0 |
MeSH | D015605 |
SNOMED CT | 70090004 |
|
Захворювання вперше спостерігалося у доярок, які торкалися вим'я інфікованих корів і в них розвивалися на руках пустули. Віспа у корів являє собою доброякісну місцеву хворобу, яка виявляється виключно на вимені. Звичайно вона з'являється навесні у молодих дійних або корів, що недавно отелилися. Наразі зменшення ручної дойки із заміною машинною призвело до значного зниження захворюваності людей.
Той, хто перехворів на коров'ячу віспу, набуває стійкий довічний імунітет, що захищає його не тільки від повторного захворювання, а також від захворювання на натуральну віспу, що було помічено ще в Середньовіччя. Це спостереження втілив у практику Едвард Дженнер, який розробив методику щеплення натуральної віспи і вперше застосував її 14 травня 1796 року. Саме тоді були закладені наукові та практичні основи імунопрофілактики інфекційних хвороб, що призвела, зокрема, до світової ліквідації натуральної віспи в 1978 році.
Етіологія
Коров'яча віспа | ||
---|---|---|
![]() Електронна мікрофотографія трьох вірусів Cowpox | ||
Біологічна класифікація | ||
| ||
| ||
Посилання | ||
|
Вірус коров'ячої віспи — великий, складний, має чітку оболонку, належить до родини Poxviridae. Він має лінійний, дволанцюговий ДНК-геном завдовжки приблизно 190 тисяч пар основ, який кодує приблизно 250 генів. Розміри віріона становлять приблизно 360 × 270 × 250 нм, із масою приблизно 5–10 фемтограм. Має 6 підвидів. Це робить коров'ячу віспу одним із найскладніших відомих вірусів. Близько 100 цих генів створюють можливість вивчення ключових ланок імунної системи людини, даючи підказки про те, чому близька до коров'ячої натуральна віспа дуже смертельна. Вірус коров'ячої віспи, який використовується для вакцинації проти натуральної віспи, через проведену штучну селекцію досить відрізняється від вірусу коров'ячої віспи, що циркулює в дикій природі, тому вважатися вже окремим вірусом — вірус вакцини, англ. Vaccinia virus. У 1913 році Е. Штейнхардт, С. Ізраїль і Р. А. Ламберт виростили вірус вісповакцини на фрагментах культури тканин рогівки свині.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE1TDBOdmQzQnZlRjlGYm1keVlYWnBibWRmSlRJNFpHVjBZV2xzSlRJNUxuQnVaeTh5TURCd2VDMURiM2R3YjNoZlJXNW5jbUYyYVc1blh5VXlPR1JsZEdGcGJDVXlPUzV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Епідеміологічні особливості
У людей це захворювання зустрічається у XXI столітті зрідка й уражає майже виключно доярок, які в процесі ручного доїння безпосередньо контактують з коров'ячим вим'ям, роздавлюючи наявні на ньому віспини і механічно втираючи їх вміст собі в шкіру. Відповідно механізм передачі інфекції — контактний. Відомі випадки, коли передача відбувалася після травми, які завдавали рогом корови. Від людини до людини коров'яча віспа не передається. Джерелом вірусу є лісові гризуни, зокрема, полівки. Домашні кішки заражаються від цих гризунів, і, своєю чергою, передають її коровам.
Клінічні ознаки
Інкубаційний період триває 8-12 днів. Початком хвороби є поява на шкірі пальців рук і долонь везикул до 20-30 мм у діаметрі з типовим для натуральної віспи пупкоподібним вдавлюванням у центрі. Число елементів відносно невелике, не більше десятка. Елемент еволюціонує типово для справжніх віспин: до 7-8-го дня захворювання везикули розкриваються, їхній вміст підсихає та утворює корочку, яка відпадає ще через 1-2 тижні. Пустули не утворюються, рубців на шкірі не залишається. Поява везикул зазвичай не супроводжується загальною інтоксикацією; температура тіла залишається нормальною. У деяких хворих може спостерігатися незначно виражена інтоксикація, субфебрилітет, легке нездужання. З огляду на локалізацію везикул на руках вони іноді можуть пошкоджуватися, нерідко інфікуються, нагноюються, при цьому везикули перетворюються на пустули. Пустули нерідко болючі, загоюються повільніше і з утворенням рубців.
Перебіг захворювання практично завжди легкий і доброякісний, прогноз сприятливий, але може стати фатальним у пацієнтів з імунодепресією.
Діагностика
Типова клінічна картина, професійний анамнез (доїння корів) і наявність у господарстві корів, хворих на коров'ячу віспу, дозволяють поставити діагноз.
Диференціювати іноді доводиться з несправжньою коров'ячою віспою (лат. variola vaccina falsa; синоніми: червона вакцина, паравакцина, вузлики доярок) — інфекційною хворобою, яку спричинює вірус паравакцини, що передається людині контактним шляхом від великої рогатої худоби, овець і кіз. Паравакцина характеризується утворенням безболісних червоних папул на шкірі рук. Везикульозний висип для несправжньої коров'ячої віспи нехарактерний.
Лікування
Етіотропної терапії не розроблено. Застосовується обробка везикул місцевими антисептичними засобами. При нагноєнні везикул застосовують антибіотики, активні проти гноєтворної флори: напівсинтетичні пеніциліни, цефалоспорини, макроліди парентерально або всередину.
Профілактика
Неспецифічна профілактика: використання доярками рукавичок при доїнні корів, хворих на коров'ячу віспу. Миття рук і обробка їх дезінфекційними розчинами після доїння. Ізоляція та лікування хворих корів. Специфічна профілактика не розроблена.
У тварин
Прояви у котів включають пустульозні ураження на морді, шиї, передніх і задніх лапах, і, рідше, пошкодження верхніх дихальних шляхів. Схожу клінічну картину має контагіозна ектима, на яку теж можуть хворіти люди.
Примітки
- . International Committee on Taxonomy of Viruses (ICTV) (англ.). Архів оригіналу (html) за 18 грудня 2018. Процитовано 17 грудня 2018.
- 10−18кг
- Johnson, L.; Gupta, A. K.; Ghafoor, A.; Akin, D.; Bashir, R. (2006). «Characterization of vaccinia virus particles using microscale silicon cantilever resonators and atomic force microscopy». Sensors and Actuators B Chemical. 115 (1): 189—197. (англ.)
- Steinhardt E, Israeli C, Lambert RA (September 1913). "Studies on the cultivation of the virus of vaccinia". J. Inf Dis. 13 (2): 294–300. doi:10.1093/infdis/13.2.294. JSTOR 30073371 (англ.)
- Kurth A, Wibbelt G, Gerber HP, Petschaelis A, Pauli G, Nitsche A (April 2008). «Rat-to-elephant-to-human transmission of cowpox virus». Emerging Infectious Diseases. 14 (4): 670–1. (англ.)
Джерела
- Руководство по инфекционным болезням / Под ред. В. М. Семенова. — М.: МИА, 2008. — 745 с. / С. 677—678 (рос.)
- Riedel S (January 2005). «Edward Jenner and the history of smallpox and vaccination». Proc (Bayl Univ Med Cent). 18 (1): 21–5. [1] [ 14 грудня 2018 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Vispa Korov yacha vispa angl cowpox takozh inodi angl spontaneous cowpox infekcijne zahvoryuvannya virusnoyi prirodi yake sprichinyuye vidpovidnij virus sho vhodit do rodu Orthopoxvirus Cej virus mozhe peredavatisya vid tvarin do lyudini Korov yacha vispaElementi korov yachoyi vispi pustulaElementi korov yachoyi vispi pustulaSpecialnist infekcijni hvorobi i veterinariyaSimptomi vezikula i subfebrilna temperaturaPrichini dMetod diagnostiki fizikalne obstezhennyaKlasifikaciya ta zovnishni resursiMKH 11 1E72MKH 10 B08 0MeSH D015605SNOMED CT 70090004 Cowpox u Vikishovishi Zahvoryuvannya vpershe sposterigalosya u doyarok yaki torkalisya vim ya infikovanih koriv i v nih rozvivalisya na rukah pustuli Vispa u koriv yavlyaye soboyu dobroyakisnu miscevu hvorobu yaka viyavlyayetsya viklyuchno na vimeni Zvichajno vona z yavlyayetsya navesni u molodih dijnih abo koriv sho nedavno otelilisya Narazi zmenshennya ruchnoyi dojki iz zaminoyu mashinnoyu prizvelo do znachnogo znizhennya zahvoryuvanosti lyudej Toj hto perehvoriv na korov yachu vispu nabuvaye stijkij dovichnij imunitet sho zahishaye jogo ne tilki vid povtornogo zahvoryuvannya a takozh vid zahvoryuvannya na naturalnu vispu sho bulo pomicheno she v Serednovichchya Ce sposterezhennya vtiliv u praktiku Edvard Dzhenner yakij rozrobiv metodiku sheplennya naturalnoyi vispi i vpershe zastosuvav yiyi 14 travnya 1796 roku Same todi buli zakladeni naukovi ta praktichni osnovi imunoprofilaktiki infekcijnih hvorob sho prizvela zokrema do svitovoyi likvidaciyi naturalnoyi vispi v 1978 roci Etiologiya Korov yacha vispa Elektronna mikrofotografiya troh virusiv Cowpox Biologichna klasifikaciya Vid Cowpox virus Posilannya Vikishovishe Cowpox Virus korov yachoyi vispi velikij skladnij maye chitku obolonku nalezhit do rodini Poxviridae Vin maye linijnij dvolancyugovij DNK genom zavdovzhki priblizno 190 tisyach par osnov yakij koduye priblizno 250 geniv Rozmiri viriona stanovlyat priblizno 360 270 250 nm iz masoyu priblizno 5 10 femtogram Maye 6 pidvidiv Ce robit korov yachu vispu odnim iz najskladnishih vidomih virusiv Blizko 100 cih geniv stvoryuyut mozhlivist vivchennya klyuchovih lanok imunnoyi sistemi lyudini dayuchi pidkazki pro te chomu blizka do korov yachoyi naturalna vispa duzhe smertelna Virus korov yachoyi vispi yakij vikoristovuyetsya dlya vakcinaciyi proti naturalnoyi vispi cherez provedenu shtuchnu selekciyu dosit vidriznyayetsya vid virusu korov yachoyi vispi sho cirkulyuye v dikij prirodi tomu vvazhatisya vzhe okremim virusom virus vakcini angl Vaccinia virus U 1913 roci E Shtejnhardt S Izrayil i R A Lambert virostili virus vispovakcini na fragmentah kulturi tkanin rogivki svini Urazhennya na korov yachomu vimeniEpidemiologichni osoblivostiU lyudej ce zahvoryuvannya zustrichayetsya u XXI stolitti zridka j urazhaye majzhe viklyuchno doyarok yaki v procesi ruchnogo doyinnya bezposeredno kontaktuyut z korov yachim vim yam rozdavlyuyuchi nayavni na nomu vispini i mehanichno vtirayuchi yih vmist sobi v shkiru Vidpovidno mehanizm peredachi infekciyi kontaktnij Vidomi vipadki koli peredacha vidbuvalasya pislya travmi yaki zavdavali rogom korovi Vid lyudini do lyudini korov yacha vispa ne peredayetsya Dzherelom virusu ye lisovi grizuni zokrema polivki Domashni kishki zarazhayutsya vid cih grizuniv i svoyeyu chergoyu peredayut yiyi korovam Klinichni oznakiInkubacijnij period trivaye 8 12 dniv Pochatkom hvorobi ye poyava na shkiri palciv ruk i dolon vezikul do 20 30 mm u diametri z tipovim dlya naturalnoyi vispi pupkopodibnim vdavlyuvannyam u centri Chislo elementiv vidnosno nevelike ne bilshe desyatka Element evolyucionuye tipovo dlya spravzhnih vispin do 7 8 go dnya zahvoryuvannya vezikuli rozkrivayutsya yihnij vmist pidsihaye ta utvoryuye korochku yaka vidpadaye she cherez 1 2 tizhni Pustuli ne utvoryuyutsya rubciv na shkiri ne zalishayetsya Poyava vezikul zazvichaj ne suprovodzhuyetsya zagalnoyu intoksikaciyeyu temperatura tila zalishayetsya normalnoyu U deyakih hvorih mozhe sposterigatisya neznachno virazhena intoksikaciya subfebrilitet legke nezduzhannya Z oglyadu na lokalizaciyu vezikul na rukah voni inodi mozhut poshkodzhuvatisya neridko infikuyutsya nagnoyuyutsya pri comu vezikuli peretvoryuyutsya na pustuli Pustuli neridko bolyuchi zagoyuyutsya povilnishe i z utvorennyam rubciv Perebig zahvoryuvannya praktichno zavzhdi legkij i dobroyakisnij prognoz spriyatlivij ale mozhe stati fatalnim u paciyentiv z imunodepresiyeyu DiagnostikaTipova klinichna kartina profesijnij anamnez doyinnya koriv i nayavnist u gospodarstvi koriv hvorih na korov yachu vispu dozvolyayut postaviti diagnoz Diferenciyuvati inodi dovoditsya z nespravzhnoyu korov yachoyu vispoyu lat variola vaccina falsa sinonimi chervona vakcina paravakcina vuzliki doyarok infekcijnoyu hvoroboyu yaku sprichinyuye virus paravakcini sho peredayetsya lyudini kontaktnim shlyahom vid velikoyi rogatoyi hudobi ovec i kiz Paravakcina harakterizuyetsya utvorennyam bezbolisnih chervonih papul na shkiri ruk Vezikuloznij visip dlya nespravzhnoyi korov yachoyi vispi neharakternij LikuvannyaEtiotropnoyi terapiyi ne rozrobleno Zastosovuyetsya obrobka vezikul miscevimi antiseptichnimi zasobami Pri nagnoyenni vezikul zastosovuyut antibiotiki aktivni proti gnoyetvornoyi flori napivsintetichni penicilini cefalosporini makrolidi parenteralno abo vseredinu ProfilaktikaNespecifichna profilaktika vikoristannya doyarkami rukavichok pri doyinni koriv hvorih na korov yachu vispu Mittya ruk i obrobka yih dezinfekcijnimi rozchinami pislya doyinnya Izolyaciya ta likuvannya hvorih koriv Specifichna profilaktika ne rozroblena U tvarinProyavi u kotiv vklyuchayut pustulozni urazhennya na mordi shiyi perednih i zadnih lapah i ridshe poshkodzhennya verhnih dihalnih shlyahiv Shozhu klinichnu kartinu maye kontagiozna ektima na yaku tezh mozhut hvoriti lyudi Primitki International Committee on Taxonomy of Viruses ICTV angl Arhiv originalu html za 18 grudnya 2018 Procitovano 17 grudnya 2018 10 18kg Johnson L Gupta A K Ghafoor A Akin D Bashir R 2006 Characterization of vaccinia virus particles using microscale silicon cantilever resonators and atomic force microscopy Sensors and Actuators B Chemical 115 1 189 197 angl Steinhardt E Israeli C Lambert RA September 1913 Studies on the cultivation of the virus of vaccinia J Inf Dis 13 2 294 300 doi 10 1093 infdis 13 2 294 JSTOR 30073371 angl Kurth A Wibbelt G Gerber HP Petschaelis A Pauli G Nitsche A April 2008 Rat to elephant to human transmission of cowpox virus Emerging Infectious Diseases 14 4 670 1 angl DzherelaRukovodstvo po infekcionnym boleznyam Pod red V M Semenova M MIA 2008 745 s ISBN 978 5 8948 1754 5 S 677 678 ros Riedel S January 2005 Edward Jenner and the history of smallpox and vaccination Proc Bayl Univ Med Cent 18 1 21 5 1 14 grudnya 2018 u Wayback Machine angl