ДНК-конструкція (англ. DNA construct) — штучно створений сегмент нуклеїнової кислоти, що використовується для перенесення генів в тканину- чи клітину-мішень . Конструкція ДНК містить вставку ДНК, яка називається , доставляється за допомогою вектора трансформації, який дозволяє реплікуванти послідовність вставки та/або експресувати її в клітині-мішені. Цей ген можна клонувати з природного гена або створити синтетично . Вектор може бути доставлений за допомогою фізичних, хімічних або вірусних методів. Як правило, вектори, що використовуються в конструкціях ДНК містять , та маркер, який можна вибрати. Певні вектори можуть нести додаткові регуляторні елементи на основі задіяної системи експресії .
ДНК-конструкції можуть бути малими - кілька тисяч пар основ. Це ДНК, які несуть один ген за допомогою векторів таких як плазмідаи чи бактеріофаги. Або можуть бути більшими - кілька сотень тисяч пар основ - потрібні для більш широкомасштабних геномних досліджень із використанням штучної хромосоми . Конструкція ДНК може експресувати білок дикого типу, запобігати експресії певних генів або експресувати мутантні білки, можливі міссенс-мутації. Конструкції ДНК широко застосовуються в дослідженнях молекулярної біології, зокрема в таких методах як секвенування ДНК, дослідженнях експресії білків, а також у дослідженнях РНК .
Історія
Перший стандартизований вектор, pBR220, був розроблений у 1977 році дослідниками в лабораторії Герберта Боєра. Плазміда містить різні сайти рестрикції та стабільний ген стійкості до антибіотиків, вільний від активності транспозонів .
У 1982 р. Джеффрі Вієйра та Йоахім Мессінг описали розробку векторів pUC, отриманих з M13mp7, які складаються з множинного сайту клонування та дозволяють більш ефективне секвенування та клонування за допомогою набору універсальних праймерів М13. Через чотири роки, цими ж вченими була створена популярна нині плазміда pUC19.
Створення
Ген інтересу у послідовності ДНК або клонувати з існуючої послідовності, або створити синтетично. Щоб клонувати природну послідовність, ДНК спочатку розрізають , які розпізнають послідовності ДНК і розрізають їх навколо цільового гена. Потім ген можна ампліфікувати за допомогою полімеразної ланцюгової реакціяї (ПЛР). Цей процес включає використання коротких послідовностей - праймерів, для початкової гібридизації з цільовою послідовністю. В послідовності праймерів можуть бути введені точкові мутації і потім скопійовані в кожному циклі, щоб модифікувати цільову послідовність.
Для конструкції ДНК можна синтезувати цільовий ланцюг ДНК. Короткі ланцюги ДНК - олігонуклеотиди можна синтезувати (до ланцюга, який закріплений, одна за одною додаються основи). Кожна основа має захисну групу, яка запобігає приєднання основи, доки наступна основа не буде готова до приєднання, це гарантує приєднання основ у правильній послідовності. Також олігонуклеотиди можна синтезувати на мікроматриці, це дозволяє синтезувати десятки тисяч послідовностей одночасно, щоб зменшити вартість процесу . Для того, щоб синтезувати більший ген, олігонуклеотиди мають послідовності, які перекриваються на кінцях, а потім з'єднуються. Найпоширеніший метод - це збірка полімеразного комплексу: фрагменти гібридузуються в областях, що перекриваються і подовжуються, і в кожному цциклі утворюються більші фрагменти .
Після відділення послідовності, її необхідно вставити у вектор. Найпростіший спосіб щоб це зробити полягає в тому, що необхідно розрізати векторну ДНК за допомогою рестриктаз. Якщо ці самі ферменти були використані для виділення цільової послідовності, то на кожному кінці будуть створені однакові "нависаючі" послідовності, що власне і сприяє гібридизації. Коли цільовий ген гібридизується з векторною ДНК, їх можна з'єднати за допомогою ДНК-лігази . Альтернативний метод передбачає використання рекомбінації між гомологічними сайтами цільового гена та векторної послідовності, усуваючи потребу в рестрикційних ферментах .
Способи доставки
Є три загальні способи доставки конструкції ДНК: фізичні, хімічні та вірусні . Фізичні методи, які доставляють ДНК шляхом фізичного проникнення в клітину, включають: , електропорацію та . Хімічні методи базуються на хімічних реакціях для доставки ДНК і включають трансформацію за допомогою клітин, які стають компетентними за допомогою фосфату кальцію, а також доставку через ліпідні наночастинки . Вірусні способи використовують різні вірусні векторидля доставки ДНК, зокрема аденовіруси, лентивірус і вірус простого герпесу .
Векторна структура
Окрім цільового гена, у векторі є три важливі елементи: джерело реплікації, вибірковий маркер і сайт множинного клонування. Джерело реплікації - це послідовність ДНК, яка запускає процес реплікації ДНК, що дозволяє вектору клонувати себе. Сайт множинного клонування містить сайти зв'язування для кількох ферментів рестрикції, що полегшує вбудовування різних послідовностей ДНК у вектор. Селекційний маркер надає певну ознаку, яку можна легко обрати в клітині-господарі, щоб можна було визначити, чи була трансформація успішною. Найпоширенішими селекційними маркерами є гени стійкості до антибіотиків, тому клітини-господарі в яких немає цієї конструкції, гинуть під впливом антитіла і залишаються лише ті клітини-господарі, які мають конструкцію .
Типи конструкцій ДНК
- бактеріальні плазміди - це кільцеві ділянки ДНК, які природнім чином реплікуються в бактеріях . Плазміди здатні утримувати вставки довжиною приблизно до 20 кб. Ці типи конструкцій зазвичай містять ген, що забезпечує стійкість до антибіотиків, джерело реплікації, регуляторні елементи такі як інгібітори Lac, полілінкер та білкову мітку, яка полегшує очищення білка .
- бактеріофаги-вектори - це віруси, які можуть інфікувати бактерії та відтворювати власну ДНК.
- штучні хромосоми - зазвичай використовуються в дослідженнях геномних проектів через їхню здатність утримувати вставки розміром до 350 кб. Ці вектори отримані з F-плазміди, використовуючи переваги високої стабільності та кон'югаційної здатності, введеної F-фактором .
- - це гібрид між бактеріальнми F-плазмідами та методами клонування фагів λ. Вставки попередньо упаковують у фагові частинки, а потім вставляють у клітину-господаря зі здатністю утримувати 45 кб. Зазвичай вони використовуються для створення бібліотек ДНК, завдяки своїй підвищеній стабільності .
Застосування
Конструкції ДНК можна використовувати для виробництва білків: природні та сконструйовані мутантні білки. Ці білки використовуються для виготовлення терапевтичних продуктів, таких як фармацевтичні препарати та антитіла. Конструкції ДНК також можуть змінювати рівні експресії інших генів шляхом експресії регуляторних послідовностей, таких як промотори та інгібітори. Крім того, ДНК-конструкції можна використовувати для таких досліджень як створення геномних бібліотек, секвенування клонованої ДНК та вивчення експресії РНК та білка .
Посилання
- Глик Б., Пастернак Дж. Молекулярная биотехнология. Принципы и применение. Пер. с англ. — Мир, 2002. — 589 с. — .(рос.)
- Carter, Matt; Shieh, Jennifer C. (1 січня 2010). Carter, Matt; Shieh, Jennifer C. (ред.). Chapter 9 - Molecular Cloning and Recombinant DNA Technology. Guide to Research Techniques in Neuroscience (англ.). New York: Academic Press. с. 207—227. doi:10.1016/b978-0-12-374849-2.00009-4. ISBN .
- Hughes, Randall A.; Ellington, Andrew D. (1 січня 2017). Synthetic DNA Synthesis and Assembly: Putting the Synthetic in Synthetic Biology. Cold Spring Harbor Perspectives in Biology (англ.). Т. 9, № 1. с. a023812. doi:10.1101/cshperspect.a023812. ISSN 1943-0264. PMC 5204324. PMID 28049645. Процитовано 1 листопада 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом () - Carter, Matt; Shieh, Jennifer C. (1 січня 2010). Carter, Matt; Shieh, Jennifer C. (ред.). Chapter 10 - Gene Delivery Strategies. Guide to Research Techniques in Neuroscience (англ.). New York: Academic Press. с. 229—242. doi:10.1016/b978-0-12-374849-2.00010-0. ISBN .
- Bolivar, Francisco; Rodriguez, Raymond L.; Betlach, Mary C.; Boyer, Herbert W. (1 листопада 1977). Construction and characterization of new cloning vehicles I. Ampicillin-resistant derivatives of the plasmid pMB9. Gene (англ.). Т. 2, № 2. с. 75—93. doi:10.1016/0378-1119(77)90074-9. ISSN 0378-1119. Процитовано 1 листопада 2022.
- Yanisch-Perron, Celeste; Vieira, Jeffrey; Messing, Joachim (1 січня 1985). Improved M13 phage cloning vectors and host strains: nucleotide sequences of the M13mpl8 and pUC19 vectors. Gene (англ.). Т. 33, № 1. с. 103—119. doi:10.1016/0378-1119(85)90120-9. ISSN 0378-1119. Процитовано 1 листопада 2022.
- Copeland, Neal G.; Jenkins, Nancy A.; Court, Donald L. (2001-10). Recombineering: a powerful new tool for mouse functional genomics. Nature Reviews Genetics (англ.). Т. 2, № 10. с. 769—779. doi:10.1038/35093556. ISSN 1471-0064. Процитовано 1 листопада 2022.
- Mehier-Humbert, Sophie; Guy, Richard H. (5 квітня 2005). Physical methods for gene transfer: Improving the kinetics of gene delivery into cells. Advanced Drug Delivery Reviews (англ.). Т. 57, № 5. с. 733—753. doi:10.1016/j.addr.2004.12.007. ISSN 0169-409X. Процитовано 1 листопада 2022.
- Felgner, P L; Gadek, T R; Holm, M; Roman, R; Chan, H W; Wenz, M; Northrop, J P; Ringold, G M; Danielsen, M (1987-11). Lipofection: a highly efficient, lipid-mediated DNA-transfection procedure. Proceedings of the National Academy of Sciences (англ.). Т. 84, № 21. с. 7413—7417. doi:10.1073/pnas.84.21.7413. ISSN 0027-8424. PMC 299306. PMID 2823261. Процитовано 1 листопада 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом () - Kingston, Robert E.; Chen, Claudia A.; Rose, John K. (2003-07). Calcium Phosphate Transfection. Current Protocols in Molecular Biology (англ.). Т. 63, № 1. doi:10.1002/0471142727.mb0901s63. ISSN 1934-3639. Процитовано 1 листопада 2022.
- Robbins, Paul D.; Ghivizzani, Steven C. (1 жовтня 1998). Viral Vectors for Gene Therapy. Pharmacology & Therapeutics (англ.). Т. 80, № 1. с. 35—47. doi:10.1016/S0163-7258(98)00020-5. ISSN 0163-7258. Процитовано 1 листопада 2022.
- Griffiths, Anthony, J.F. (2015). Introduction To Genetic Analysis (англійською) . New York: W.H. Freeman & Company. ISBN .
- Godiska, R.; Wu, C. -C.; Mead, D. A. (1 січня 2013). Maloy, Stanley; Hughes, Kelly (ред.). Genomic Libraries. Brenner's Encyclopedia of Genetics (Second Edition) (англ.). San Diego: Academic Press. с. 306—309. doi:10.1016/b978-0-12-374984-0.00641-0. ISBN .
- Hu, Bo; Khara, Pratick; Christie, Peter J. (9 липня 2019). Structural bases for F plasmid conjugation and F pilus biogenesis in Escherichia coli. Proceedings of the National Academy of Sciences (англ.). Т. 116, № 28. с. 14222—14227. doi:10.1073/pnas.1904428116. ISSN 0027-8424. PMC 6628675. PMID 31239340. Процитовано 1 листопада 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом ()
![]() | Це незавершена стаття з молекулярної біології. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
DNK konstrukciya angl DNA construct shtuchno stvorenij segment nukleyinovoyi kisloti sho vikoristovuyetsya dlya perenesennya geniv v tkaninu chi klitinu mishen Konstrukciya DNK mistit vstavku DNK yaka nazivayetsya dostavlyayetsya za dopomogoyu vektora transformaciyi yakij dozvolyaye replikuvanti poslidovnist vstavki ta abo ekspresuvati yiyi v klitini misheni Cej gen mozhna klonuvati z prirodnogo gena abo stvoriti sintetichno Vektor mozhe buti dostavlenij za dopomogoyu fizichnih himichnih abo virusnih metodiv Yak pravilo vektori sho vikoristovuyutsya v konstrukciyah DNK mistyat ta marker yakij mozhna vibrati Pevni vektori mozhut nesti dodatkovi regulyatorni elementi na osnovi zadiyanoyi sistemi ekspresiyi DNK konstrukciyi mozhut buti malimi kilka tisyach par osnov Ce DNK yaki nesut odin gen za dopomogoyu vektoriv takih yak plazmidai chi bakteriofagi Abo mozhut buti bilshimi kilka soten tisyach par osnov potribni dlya bilsh shirokomasshtabnih genomnih doslidzhen iz vikoristannyam shtuchnoyi hromosomi Konstrukciya DNK mozhe ekspresuvati bilok dikogo tipu zapobigati ekspresiyi pevnih geniv abo ekspresuvati mutantni bilki mozhlivi missens mutaciyi Konstrukciyi DNK shiroko zastosovuyutsya v doslidzhennyah molekulyarnoyi biologiyi zokrema v takih metodah yak sekvenuvannya DNK doslidzhennyah ekspresiyi bilkiv a takozh u doslidzhennyah RNK IstoriyaPershij standartizovanij vektor pBR220 buv rozroblenij u 1977 roci doslidnikami v laboratoriyi Gerberta Boyera Plazmida mistit rizni sajti restrikciyi ta stabilnij gen stijkosti do antibiotikiv vilnij vid aktivnosti transpozoniv U 1982 r Dzheffri Viyejra ta Joahim Messing opisali rozrobku vektoriv pUC otrimanih z M13mp7 yaki skladayutsya z mnozhinnogo sajtu klonuvannya ta dozvolyayut bilsh efektivne sekvenuvannya ta klonuvannya za dopomogoyu naboru universalnih prajmeriv M13 Cherez chotiri roki cimi zh vchenimi bula stvorena populyarna nini plazmida pUC19 StvorennyaGen interesu u poslidovnosti DNK abo klonuvati z isnuyuchoyi poslidovnosti abo stvoriti sintetichno Shob klonuvati prirodnu poslidovnist DNK spochatku rozrizayut yaki rozpiznayut poslidovnosti DNK i rozrizayut yih navkolo cilovogo gena Potim gen mozhna amplifikuvati za dopomogoyu polimeraznoyi lancyugovoyi reakciyayi PLR Cej proces vklyuchaye vikoristannya korotkih poslidovnostej prajmeriv dlya pochatkovoyi gibridizaciyi z cilovoyu poslidovnistyu V poslidovnosti prajmeriv mozhut buti vvedeni tochkovi mutaciyi i potim skopijovani v kozhnomu cikli shob modifikuvati cilovu poslidovnist Dlya konstrukciyi DNK mozhna sintezuvati cilovij lancyug DNK Korotki lancyugi DNK oligonukleotidi mozhna sintezuvati do lancyuga yakij zakriplenij odna za odnoyu dodayutsya osnovi Kozhna osnova maye zahisnu grupu yaka zapobigaye priyednannya osnovi doki nastupna osnova ne bude gotova do priyednannya ce garantuye priyednannya osnov u pravilnij poslidovnosti Takozh oligonukleotidi mozhna sintezuvati na mikromatrici ce dozvolyaye sintezuvati desyatki tisyach poslidovnostej odnochasno shob zmenshiti vartist procesu Dlya togo shob sintezuvati bilshij gen oligonukleotidi mayut poslidovnosti yaki perekrivayutsya na kincyah a potim z yednuyutsya Najposhirenishij metod ce zbirka polimeraznogo kompleksu fragmenti gibriduzuyutsya v oblastyah sho perekrivayutsya i podovzhuyutsya i v kozhnomu ccikli utvoryuyutsya bilshi fragmenti Pislya viddilennya poslidovnosti yiyi neobhidno vstaviti u vektor Najprostishij sposib shob ce zrobiti polyagaye v tomu sho neobhidno rozrizati vektornu DNK za dopomogoyu restriktaz Yaksho ci sami fermenti buli vikoristani dlya vidilennya cilovoyi poslidovnosti to na kozhnomu kinci budut stvoreni odnakovi navisayuchi poslidovnosti sho vlasne i spriyaye gibridizaciyi Koli cilovij gen gibridizuyetsya z vektornoyu DNK yih mozhna z yednati za dopomogoyu DNK ligazi Alternativnij metod peredbachaye vikoristannya rekombinaciyi mizh gomologichnimi sajtami cilovogo gena ta vektornoyi poslidovnosti usuvayuchi potrebu v restrikcijnih fermentah Sposobi dostavkiYe tri zagalni sposobi dostavki konstrukciyi DNK fizichni himichni ta virusni Fizichni metodi yaki dostavlyayut DNK shlyahom fizichnogo proniknennya v klitinu vklyuchayut elektroporaciyu ta Himichni metodi bazuyutsya na himichnih reakciyah dlya dostavki DNK i vklyuchayut transformaciyu za dopomogoyu klitin yaki stayut kompetentnimi za dopomogoyu fosfatu kalciyu a takozh dostavku cherez lipidni nanochastinki Virusni sposobi vikoristovuyut rizni virusni vektoridlya dostavki DNK zokrema adenovirusi lentivirus i virus prostogo gerpesu Vektorna strukturaOkrim cilovogo gena u vektori ye tri vazhlivi elementi dzherelo replikaciyi vibirkovij marker i sajt mnozhinnogo klonuvannya Dzherelo replikaciyi ce poslidovnist DNK yaka zapuskaye proces replikaciyi DNK sho dozvolyaye vektoru klonuvati sebe Sajt mnozhinnogo klonuvannya mistit sajti zv yazuvannya dlya kilkoh fermentiv restrikciyi sho polegshuye vbudovuvannya riznih poslidovnostej DNK u vektor Selekcijnij marker nadaye pevnu oznaku yaku mozhna legko obrati v klitini gospodari shob mozhna bulo viznachiti chi bula transformaciya uspishnoyu Najposhirenishimi selekcijnimi markerami ye geni stijkosti do antibiotikiv tomu klitini gospodari v yakih nemaye ciyeyi konstrukciyi ginut pid vplivom antitila i zalishayutsya lishe ti klitini gospodari yaki mayut konstrukciyu Tipi konstrukcij DNKbakterialni plazmidi ce kilcevi dilyanki DNK yaki prirodnim chinom replikuyutsya v bakteriyah Plazmidi zdatni utrimuvati vstavki dovzhinoyu priblizno do 20 kb Ci tipi konstrukcij zazvichaj mistyat gen sho zabezpechuye stijkist do antibiotikiv dzherelo replikaciyi regulyatorni elementi taki yak ingibitori Lac polilinker ta bilkovu mitku yaka polegshuye ochishennya bilka bakteriofagi vektori ce virusi yaki mozhut infikuvati bakteriyi ta vidtvoryuvati vlasnu DNK shtuchni hromosomi zazvichaj vikoristovuyutsya v doslidzhennyah genomnih proektiv cherez yihnyu zdatnist utrimuvati vstavki rozmirom do 350 kb Ci vektori otrimani z F plazmidi vikoristovuyuchi perevagi visokoyi stabilnosti ta kon yugacijnoyi zdatnosti vvedenoyi F faktorom ce gibrid mizh bakterialnmi F plazmidami ta metodami klonuvannya fagiv l Vstavki poperedno upakovuyut u fagovi chastinki a potim vstavlyayut u klitinu gospodarya zi zdatnistyu utrimuvati 45 kb Zazvichaj voni vikoristovuyutsya dlya stvorennya bibliotek DNK zavdyaki svoyij pidvishenij stabilnosti ZastosuvannyaKonstrukciyi DNK mozhna vikoristovuvati dlya virobnictva bilkiv prirodni ta skonstrujovani mutantni bilki Ci bilki vikoristovuyutsya dlya vigotovlennya terapevtichnih produktiv takih yak farmacevtichni preparati ta antitila Konstrukciyi DNK takozh mozhut zminyuvati rivni ekspresiyi inshih geniv shlyahom ekspresiyi regulyatornih poslidovnostej takih yak promotori ta ingibitori Krim togo DNK konstrukciyi mozhna vikoristovuvati dlya takih doslidzhen yak stvorennya genomnih bibliotek sekvenuvannya klonovanoyi DNK ta vivchennya ekspresiyi RNK ta bilka PosilannyaGlik B Pasternak Dzh Molekulyarnaya biotehnologiya Principy i primenenie Per s angl Mir 2002 589 s ISBN 5 03 003328 9 ros Carter Matt Shieh Jennifer C 1 sichnya 2010 Carter Matt Shieh Jennifer C red Chapter 9 Molecular Cloning and Recombinant DNA Technology Guide to Research Techniques in Neuroscience angl New York Academic Press s 207 227 doi 10 1016 b978 0 12 374849 2 00009 4 ISBN 978 0 12 374849 2 Hughes Randall A Ellington Andrew D 1 sichnya 2017 Synthetic DNA Synthesis and Assembly Putting the Synthetic in Synthetic Biology Cold Spring Harbor Perspectives in Biology angl T 9 1 s a023812 doi 10 1101 cshperspect a023812 ISSN 1943 0264 PMC 5204324 PMID 28049645 Procitovano 1 listopada 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite news title Shablon Cite news cite news a Obslugovuvannya CS1 Storinki z PMC z inshim formatom posilannya Carter Matt Shieh Jennifer C 1 sichnya 2010 Carter Matt Shieh Jennifer C red Chapter 10 Gene Delivery Strategies Guide to Research Techniques in Neuroscience angl New York Academic Press s 229 242 doi 10 1016 b978 0 12 374849 2 00010 0 ISBN 978 0 12 374849 2 Bolivar Francisco Rodriguez Raymond L Betlach Mary C Boyer Herbert W 1 listopada 1977 Construction and characterization of new cloning vehicles I Ampicillin resistant derivatives of the plasmid pMB9 Gene angl T 2 2 s 75 93 doi 10 1016 0378 1119 77 90074 9 ISSN 0378 1119 Procitovano 1 listopada 2022 Yanisch Perron Celeste Vieira Jeffrey Messing Joachim 1 sichnya 1985 Improved M13 phage cloning vectors and host strains nucleotide sequences of the M13mpl8 and pUC19 vectors Gene angl T 33 1 s 103 119 doi 10 1016 0378 1119 85 90120 9 ISSN 0378 1119 Procitovano 1 listopada 2022 Copeland Neal G Jenkins Nancy A Court Donald L 2001 10 Recombineering a powerful new tool for mouse functional genomics Nature Reviews Genetics angl T 2 10 s 769 779 doi 10 1038 35093556 ISSN 1471 0064 Procitovano 1 listopada 2022 Mehier Humbert Sophie Guy Richard H 5 kvitnya 2005 Physical methods for gene transfer Improving the kinetics of gene delivery into cells Advanced Drug Delivery Reviews angl T 57 5 s 733 753 doi 10 1016 j addr 2004 12 007 ISSN 0169 409X Procitovano 1 listopada 2022 Felgner P L Gadek T R Holm M Roman R Chan H W Wenz M Northrop J P Ringold G M Danielsen M 1987 11 Lipofection a highly efficient lipid mediated DNA transfection procedure Proceedings of the National Academy of Sciences angl T 84 21 s 7413 7417 doi 10 1073 pnas 84 21 7413 ISSN 0027 8424 PMC 299306 PMID 2823261 Procitovano 1 listopada 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite news title Shablon Cite news cite news a Obslugovuvannya CS1 Storinki z PMC z inshim formatom posilannya Kingston Robert E Chen Claudia A Rose John K 2003 07 Calcium Phosphate Transfection Current Protocols in Molecular Biology angl T 63 1 doi 10 1002 0471142727 mb0901s63 ISSN 1934 3639 Procitovano 1 listopada 2022 Robbins Paul D Ghivizzani Steven C 1 zhovtnya 1998 Viral Vectors for Gene Therapy Pharmacology amp Therapeutics angl T 80 1 s 35 47 doi 10 1016 S0163 7258 98 00020 5 ISSN 0163 7258 Procitovano 1 listopada 2022 Griffiths Anthony J F 2015 Introduction To Genetic Analysis anglijskoyu New York W H Freeman amp Company ISBN 978 1464188046 Godiska R Wu C C Mead D A 1 sichnya 2013 Maloy Stanley Hughes Kelly red Genomic Libraries Brenner s Encyclopedia of Genetics Second Edition angl San Diego Academic Press s 306 309 doi 10 1016 b978 0 12 374984 0 00641 0 ISBN 978 0 08 096156 9 Hu Bo Khara Pratick Christie Peter J 9 lipnya 2019 Structural bases for F plasmid conjugation and F pilus biogenesis in Escherichia coli Proceedings of the National Academy of Sciences angl T 116 28 s 14222 14227 doi 10 1073 pnas 1904428116 ISSN 0027 8424 PMC 6628675 PMID 31239340 Procitovano 1 listopada 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite news title Shablon Cite news cite news a Obslugovuvannya CS1 Storinki z PMC z inshim formatom posilannya Ce nezavershena stattya z molekulyarnoyi biologiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi