Гре́чко Андрі́й Анто́нович (4 [17] жовтня 1903, с. Голодаївка, Область Війська Донського, Російська імперія — 26 квітня 1976, Москва, РРФСР, СРСР) — радянський воєначальник і державний діяч українського кубанського походження. Головнокомандувач групи радянських військ у Німеччині (з 1953), керівник каральної операції проти учасників Берлінського повстання 1953. Міністр оборони СРСР (1967 — 1976), Маршал Радянського Союзу (1955), двічі Герой Радянського Союзу (1958, 1973), Герой ЧССР (1969). Член ЦК КП(б)У в 1949—1954 р. Кандидат у члени Політбюро ЦК КП(б)У у січні 1949 — вересні 1952 р. Член Бюро-Президії ЦК КПУ у вересні 1952 — жовтні 1953 р. Кандидат у члени ЦК КПРС в 1952 — 1961 р. Член ЦК КПРС у 1961 — 1976 р. Член Політбюро ЦК КПРС у квітні 1973 — квітні 1976 р. Депутат Верховної Ради УРСР 2—3-го скликань. Депутат Верховної Ради СРСР 2—9-го скликань.
Гречко Андрій Антонович | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 4 (17) жовтня 1903 с. Голодаївка, Область Війська Донського, Російська імперія | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Смерть | 26 квітня 1976 (72 роки) Москва, РРФСР, СРСР | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Поховання | Некрополь біля Кремлівської стіни | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національність | українець | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Країна | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Приналежність | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Рід військ | піхота | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Освіта | Військова академія Генерального штабу (1941) і Військова академія імені М. В. Фрунзе (1936) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Роки служби | 1919–1976 | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Партія | ВКП(б) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Член | Політичне бюро ЦК КПРС | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Звання | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Командування | Міністр оборони, Перший заступник міністра оборони, Головнокомандувач Сухопутними військами, Головнокомандувач ГРВН, Командувач Київським військовим округом, командувач 1-ї гв., 12, 56 арміями | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Війни / битви | Громадянська війна Вторгнення СРСР до Польщі Німецько-радянська війна | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Автограф | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Нагороди |
Почесна зброя із золотим зображенням Державного герба СРСР (1968)
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Біографія
Народився 4 (17) жовтня 1903 року в селі Голодаївка області Війська Донського (нині село Куйбишево в межах Куйбишевського району Ростовської області РФ) у селянській родині. Кубанський українець.
У Червоній Армії з грудня 1919 року. Учасник Громадянської війни.
Закінчив кавалерійську школу в 1926 році, Військову академію РСЧА імені М. В. Фрунзе в 1936, а в 1941 році закінчив Академію Генерального штабу РСЧА імені К. Є. Ворошилова.
Брав участь Вторгненні СРСР до Польщі в 1939 році.
З початком німецько-радянської війни на фронті. Командував кавалерійською дивізією, корпусом, пізніше 12-ю, 18-ю і 56-ю арміями. З жовтня 1943 року — заступник командуючого 1-м Українським фронтом, з грудня 1943 року й до кінця війни командував 1-ю гвардійською армією, яка брала участь у звільнені Української РСР, ПНР і Чехословаччини.
У липні 1945 — травні 1953 роках — командувач військами Київського військового округу.
З травня 1953 по листопад 1957 року — головнокомандувач Групою радянських військ у Німеччині. З 1955 року — Маршал Радянського Союзу.
З листопада 1957 року — 1-й заступник міністра оборони СРСР, головнокомандувач Сухопутними військами СРСР.
1 лютого 1958 А. А. Гречку присвоєно звання Героя Радянського Союзу.
Із квітня 1960 року — 1-й заступник міністра оборони і головнокомандувач Об'єднаними збройними силами держав–учасниць Варшавського Договору.
У квітні 1967 — квітні 1976 роках — міністр оборони СРСР.
16 жовтня 1973 року за заслуги перед країною у розбудові та зміцнені Збройних Сил СРСР нагороджений другою медаллю «Золота Зірка». Таким чином, двічі удостоєний звання Герая Радянського Союзу в мирний час, а не за подвиги під час війни. Сприяв присвоєнню генерал-лейтенанту Л.І.Брежнєву звання генерала армії (1974 р.) в обхід звання генерал-полковника, але відмовився візувати указ Президії Верховної Ради СРСР про присвоєння Л І.Брежнєву звання Маршала Радянського Союзу.
Помер 26 квітня 1976 року. Похований на Червоній площі у Кремлівській стіні.
Увічнення пам'яті
На честь Андрія Гречка в Україні названі вулиці в містах , , , . До 2016 року вулиця Генерала Всеволода Петріва в Житомирі мала назву вулиця Гречка. До грудня 2019 вулиця Івана Виговського у Києві носила назву вулиця Маршала Гречка.
На фасаді будівлі Міністерства оборони України в Києві, де за радянських часів розміщувався штаб Київського військового округу, встановлено меморіальну дошку з написом «В цьому будинку з 6 липня 1945 по 26 травня 1953 працював видатний радянський полководець, двічі Герой Радянського Союзу, маршал Радянського Союзу Гречко Андрій Антонович». Дошку відкрито 7 травня 1977 року, бронза, барельєф, скульптор Олександр Скобліков, архітектор Анатолій Ігнащенко.
Твори
- «Через Карпаты» (1972)
- «Освобождение Киева» (1973)
- «Битва за Кавказ» (1976),
- «Годы войны. 1941—1943» (1976)
Сім'я
- Дружина — Гречко Клавдія Володимирівна (1907—1990), педагог;
- Донька — Гречко Тетяна Андріївна (1927—2002);
- Онука — Гречко Ірина Андріївна (1947—1978);
- Онука — Гречко Клавдія Андріївна (1947—1993);
- Зять — Кириченко Юрій Олексійович (1936—2017), дипломат, син Олексія Кириченка
Зображення
- Угорщина, 1944
-
-
-
Джерела та література
- Кубальський О.Н. Гречко Андрій Антонович [ 7 січня 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — С. 193. — .
Посилання
- Гречко Андрей Антонович [ 20 січня 2012 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gre chko Andri j Anto novich 4 17 zhovtnya 1903 19031017 s Golodayivka Oblast Vijska Donskogo Rosijska imperiya 26 kvitnya 1976 Moskva RRFSR SRSR radyanskij voyenachalnik i derzhavnij diyach ukrayinskogo kubanskogo pohodzhennya Golovnokomanduvach grupi radyanskih vijsk u Nimechchini z 1953 kerivnik karalnoyi operaciyi proti uchasnikiv Berlinskogo povstannya 1953 Ministr oboroni SRSR 1967 1976 Marshal Radyanskogo Soyuzu 1955 dvichi Geroj Radyanskogo Soyuzu 1958 1973 Geroj ChSSR 1969 Chlen CK KP b U v 1949 1954 r Kandidat u chleni Politbyuro CK KP b U u sichni 1949 veresni 1952 r Chlen Byuro Prezidiyi CK KPU u veresni 1952 zhovtni 1953 r Kandidat u chleni CK KPRS v 1952 1961 r Chlen CK KPRS u 1961 1976 r Chlen Politbyuro CK KPRS u kvitni 1973 kvitni 1976 r Deputat Verhovnoyi Radi URSR 2 3 go sklikan Deputat Verhovnoyi Radi SRSR 2 9 go sklikan Grechko Andrij AntonovichNarodzhennya 4 17 zhovtnya 1903 1903 10 17 s Golodayivka Oblast Vijska Donskogo Rosijska imperiyaSmert 26 kvitnya 1976 1976 04 26 72 roki Moskva RRFSR SRSRPohovannya Nekropol bilya Kremlivskoyi stiniNacionalnist ukrayinecKrayina Rosijska imperiya SRSRPrinalezhnist Radyanska armiyaRid vijsk pihotaOsvita Vijskova akademiya Generalnogo shtabu 1941 i Vijskova akademiya imeni M V Frunze 1936 Roki sluzhbi 1919 1976Partiya VKP b Chlen Politichne byuro CK KPRSZvannya Marshal Radyanskogo SoyuzuKomanduvannya Ministr oboroni Pershij zastupnik ministra oboroni Golovnokomanduvach Suhoputnimi vijskami Golovnokomanduvach GRVN Komanduvach Kiyivskim vijskovim okrugom komanduvach 1 yi gv 12 56 armiyamiVijni bitvi Gromadyanska vijna Vtorgnennya SRSR do Polshi Nimecko radyanska vijnaAvtografNagorodi Medal Za doblesnu pracyu Za vijskovu doblest Medal Za oboronu Moskvi Medal Za oboronu Kavkazu Medal Za vzyattya Berlina Medal 30 rokiv Radyanskij Armiyi ta Flotu Medal 40 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal 50 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Pochesna zbroya iz zolotim zobrazhennyam Derzhavnogo gerba SRSR 1968 Nagorodi inshih krayin Geroj ChSSR Virtuti Militari Velikij Hrest z zirkoyu Orden Vidrodzhennya Polshi Velikij Hrest Orden Hrest Gryunvalda 2 stupenya Medal Peremogi i Svobodi 1945 Grechko Andrij Antonovich u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Grechko BiografiyaNarodivsya 4 17 zhovtnya 1903 19031017 roku v seli Golodayivka oblasti Vijska Donskogo nini selo Kujbishevo v mezhah Kujbishevskogo rajonu Rostovskoyi oblasti RF u selyanskij rodini Kubanskij ukrayinec U Chervonij Armiyi z grudnya 1919 roku Uchasnik Gromadyanskoyi vijni Chlen VKP b z 1928 roku Zakinchiv kavalerijsku shkolu v 1926 roci Vijskovu akademiyu RSChA imeni M V Frunze v 1936 a v 1941 roci zakinchiv Akademiyu Generalnogo shtabu RSChA imeni K Ye Voroshilova Brav uchast Vtorgnenni SRSR do Polshi v 1939 roci Z pochatkom nimecko radyanskoyi vijni na fronti Komanduvav kavalerijskoyu diviziyeyu korpusom piznishe 12 yu 18 yu i 56 yu armiyami Z zhovtnya 1943 roku zastupnik komanduyuchogo 1 m Ukrayinskim frontom z grudnya 1943 roku j do kincya vijni komanduvav 1 yu gvardijskoyu armiyeyu yaka brala uchast u zvilneni Ukrayinskoyi RSR PNR i Chehoslovachchini U lipni 1945 travni 1953 rokah komanduvach vijskami Kiyivskogo vijskovogo okrugu Z travnya 1953 po listopad 1957 roku golovnokomanduvach Grupoyu radyanskih vijsk u Nimechchini Z 1955 roku Marshal Radyanskogo Soyuzu Z listopada 1957 roku 1 j zastupnik ministra oboroni SRSR golovnokomanduvach Suhoputnimi vijskami SRSR 1 lyutogo 1958 A A Grechku prisvoyeno zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu Iz kvitnya 1960 roku 1 j zastupnik ministra oboroni i golovnokomanduvach Ob yednanimi zbrojnimi silami derzhav uchasnic Varshavskogo Dogovoru U kvitni 1967 kvitni 1976 rokah ministr oboroni SRSR 16 zhovtnya 1973 roku za zaslugi pered krayinoyu u rozbudovi ta zmicneni Zbrojnih Sil SRSR nagorodzhenij drugoyu medallyu Zolota Zirka Takim chinom dvichi udostoyenij zvannya Geraya Radyanskogo Soyuzu v mirnij chas a ne za podvigi pid chas vijni Spriyav prisvoyennyu general lejtenantu L I Brezhnyevu zvannya generala armiyi 1974 r v obhid zvannya general polkovnika ale vidmovivsya vizuvati ukaz Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR pro prisvoyennya L I Brezhnyevu zvannya Marshala Radyanskogo Soyuzu Pomer 26 kvitnya 1976 roku Pohovanij na Chervonij ploshi u Kremlivskij stini Uvichnennya pam yatiNa chest Andriya Grechka v Ukrayini nazvani vulici v mistah Do 2016 roku vulicya Generala Vsevoloda Petriva v Zhitomiri mala nazvu vulicya Grechka Do grudnya 2019 vulicya Ivana Vigovskogo u Kiyevi nosila nazvu vulicya Marshala Grechka Na fasadi budivli Ministerstva oboroni Ukrayini v Kiyevi de za radyanskih chasiv rozmishuvavsya shtab Kiyivskogo vijskovogo okrugu vstanovleno memorialnu doshku z napisom V comu budinku z 6 lipnya 1945 po 26 travnya 1953 pracyuvav vidatnij radyanskij polkovodec dvichi Geroj Radyanskogo Soyuzu marshal Radyanskogo Soyuzu Grechko Andrij Antonovich Doshku vidkrito 7 travnya 1977 roku bronza barelyef skulptor Oleksandr Skoblikov arhitektor Anatolij Ignashenko Tvori Cherez Karpaty 1972 Osvobozhdenie Kieva 1973 Bitva za Kavkaz 1976 Gody vojny 1941 1943 1976 Sim yaDruzhina Grechko Klavdiya Volodimirivna 1907 1990 pedagog Donka Grechko Tetyana Andriyivna 1927 2002 Onuka Grechko Irina Andriyivna 1947 1978 Onuka Grechko Klavdiya Andriyivna 1947 1993 Zyat Kirichenko Yurij Oleksijovich 1936 2017 diplomat sin Oleksiya KirichenkaZobrazhennyaUgorshina 1944 NDR NDR NDRDzherela ta literaturaKubalskij O N Grechko Andrij Antonovich 7 sichnya 2017 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2004 T 2 G D S 193 ISBN 966 00 0405 2 PosilannyaGrechko Andrej Antonovich 20 sichnya 2012 u Wayback Machine Poperednik Marshal Radyanskogo Soyuzu Malinovskij Rodion Yakovich 1957 1967 Ministr oboroni SRSR 12 kvitnya 1967 26 kvitnya 1976 Nastupnik Marshal Radyanskogo Soyuzu Ustinov Dmitro Fedorovich 1976 1984 Poperednik Marshal Radyanskogo Soyuzu Malinovskij Rodion Yakovich 1956 1957 Golovnokomanduvach Suhoputnimi vijskami SRSR 1957 1960 Nastupnik Marshal Radyanskogo Soyuzu Chujkov Vasil Ivanovich 1960 1964