Велике герцогство Баден (нім. Großherzogtum Baden) — історична держава, що існувала в 1806–1918 роках на території сучасної Німеччини на східному березі річки Рейн. З 1806 по 1813 Велике герцогство Баден входило у Рейнський союз, з 1815 по 1866 — у складі Німецького союзу, з 1871 Баден став частиною Німецької імперії, до її розпаду після Першої світової війни. Столиця великого герцогства — Карлсруе.
Großherzogtum Baden Велике герцогство Баден | |||||
| |||||
| |||||
| |||||
Гімн | |||||
![]() | |||||
Столиця | Карлсруе | ||||
Релігії |
| ||||
Форма правління | Конституційна монархія | ||||
Великий герцог | |||||
- 1806–1811 | Карл-Фрідріх (перший) | ||||
- 1907–1918 | Фрідріх II (останній) | ||||
Міністр-президент | |||||
- 1809–1810 | [en] (перший) | ||||
- 1917–1918 | (останній) | ||||
Законодавчий орган | Ландтаг | ||||
- Upper house | |||||
- Lower house | |||||
Історія | |||||
- Засновано | 1806 | ||||
- Ліквідовано | 1918 | ||||
Населення | |||||
- 1803 | 210,000 осіб | ||||
- 1905 | 2,009,320 л. | ||||
Валюта |
| ||||
|
Назва
Створення
Баден виник у ХІІ столітті як маркграфство Баден і згодом розділився на кілька дрібніших територій, які були об’єднані в 1771 році. У 1803 році Баден був підвищений до курфюршества в складі Священної Римської імперії, з церковними та світськими територіями, приєднаними до нього під час Німецької медіатизації. Після розпаду Священної Римської імперії в 1806 році Баден став значно розширеним Великим Герцогством Баден. У 1815 році у складі Німецького союзу.
Французька революція і Наполеон
Початок Французьких революційних війн в 1792 році призвів до того, що Баден приєднався до Першої коаліції проти Франції. Конфлікт спустошив сільську місцевість маркграфства. Баден зазнав поразки в 1796 році, коли маркграф Карл Фрідріх був змушений сплатити контрибуцію та поступитися Франції своїми територіями на лівому березі Рейну. У 1803 році, значною мірою завдяки російському цареві Олександру I, Карл Фрідріх здобув [en], частину Рейнського Пфальцу та інші менші округи, разом із титулом Курфюрст. Потім Баден змінив сторону в 1805 році та воював на боці Франції під проводом Наполеона у війні Третьої коаліції. Франція та її союзники виграли війну, і за Пресбурзьким мирним договором того ж року Баден здобув [en] та інші території Передньої Австрії за рахунок Австрійської імперії. У 1806 році Карл Фредерік приєднався до Рейнської конфедерації, оголосив себе суверенним князем і великим герцогом і здобув додаткові території.
Баден продовжував надавати військову допомогу Франції, і згідно з Шенбруннським договором 1809 року він був винагороджений приєднанням території за рахунок Королівства Вюртемберг. Збільшивши площу Бадена в чотири рази, Карл Фредерік помер у червні 1811 року, і його спадкоємцем став його онук Карл, який був одружений на Стефанії де Богарне (1789–1860), двоюрідній сестрі першого чоловіка французької імператриці Жозефіни та названої дочки Наполеона.
Кодекс Наполеона був прийнятий в 1810 році і залишався в силі до прийняття Bürgerliches Gesetzbuch в 1900 році .
Карл воював за свого тестя аж до битви під Лейпцигом в 1813 році, коли він приєднався до Шостої коаліції.
Баден у Німецькому Союзі
У 1815 році Баден став членом Німецького союзу, заснованого Актом від 8 червня, доданим до остаточного акту Віденського конгресу від 9 червня. Однак у поспіху згортання з'їзду не вдалося розв'язати питання про спадкоємність великого герцогства, яке незабаром постане гостро.
Договір від 16 квітня 1816 року, яким було врегульовано територіальні суперечки між Австрією та Баварією, гарантував спадкоємність Баденського Пфальцу королю Максиміліану I Йозефу Баварському після очікуваного вимирання дому Церінгенів. На противагу цьому в 1817 році Великий Герцог Карл видав прагматичну санкцію (Hausgesetz), проголошуючи графів Гохбергів, питання про морганатичний шлюб між Великим Герцогом Карлом Фредеріком і [en] (стала графинею Гохберг), здатними успадкування корони. Між Баварією та Баденом виникла суперечка, яка була вирішена на користь претензій Гохберга лише завдяки договору, підписаному Баденом і чотирма великими державами у Франкфурті 10 липня 1819 року.
Тим часом суперечка мала масштабні наслідки. Щоб забезпечити народну підтримку спадкоємця Гохберга, в 1818 році великий герцог Карл надав великому герцогству, згідно зі статтею XIII [en], ліберальну конституцію, згідно з якою було створено дві палати, а їх згода була оголошена необхідною для законодавства та оподаткування. Результат був важливим далеко за межами герцогства, оскільки вся Німеччина спостерігала за конституційними експериментами в південних землях.
У Бадені умови не були сприятливими для успіху. Під час революційного періоду люди повністю підпали під вплив французьких ідей, і це було достатньо проілюстровано настроєм нових палат, які, як правило, моделювали свою діяльність за діяльністю Національного конвенту (1792–1795) у перші дні Французької революції. Крім того, новий великий герцог Людвіг I (правив в 1818 — 1830 рр.), був непопулярним, а управління перебувало в руках неефективних бюрократів.
У результаті виник глухий кут. Ще до оприлюднення Карлсбадських указів у жовтні 1819 року великий герцог відстрочив засідання палат після трьох місяців непродуктивних дебатів. Реакція, яка послідувала за цим, була такою ж гострою в Бадені, як і в інших місцях Німеччини, і досягла кульмінації в 1823 році, коли через відмову палат голосувати за військовий бюджет великий герцог розпустив їх і стягнув податки на свою користь. У січні 1825 р. під офіційним тиском до палати повернули лише трьох лібералів. Був прийнятий закон, згідно з яким бюджет можна було представити лише кожні три роки, а конституція припинила своє існування.
У 1830 році великого герцога Людвіга змінив його зведений брат, великий герцог Леопольд (правив в 1830 — 1852), перший з роду Гехбергів. Липнева революція (1830 р.) у Франції не викликала в Бадені хвилювань, але новий великий князь з самого початку виявляв ліберальні тенденції. Вибори 1830 року пройшли без втручання і призвели до повернення ліберальної більшості. У наступні кілька років під керівництвом міністерств, що змінювали один одного, відбулися ліберальні реформи в конституції, кримінальному та цивільному законодавстві, а також в освіті. У 1832 році приєднання Бадена до прусського митного союзу призвели до матеріального процвітання країни.
1849 Баденська революція
До 1847 року радикалізм знову почав піднімати голову в Бадені. 12 вересня 1847 року народна демонстрація, що відбулася в Оффенбурзі, прийняла резолюції з вимогою перетворити регулярну армію на національне ополчення, яке повинно було принести присягу конституції, а також прогресивний прибутковий податок і справедливе регулювання інтересів капіталів і працівників.
Звістка про лютневу революцію 1848 року в Парижі викликала хвилювання. Було проведено численні публічні збори та прийнято Оффенбурзьку програму. 4 березня 1848 р. під впливом народного хвилювання нижня палата прийняла цю програму майже одноголосно. Як і в інших німецьких державах, уряд схилився перед штормом, проголосив амністію та пообіцяв реформи. Міністерство перебудувалося в більш ліберальний бік і послало нового делегата до федерального парламенту у Франкфурті, який мав право голосувати за створення парламенту для об’єднаної Німеччини .
Заворушення, розпалювані республіканськими агітаторами, все ж тривали. Зусилля уряду придушити агітаторів за допомогою федеральних військ призвели до [en], яке вдалося здолати без особливих труднощів. Повстання під проводом [en] та Франца Йосифа Трефцгера зазнало поразки під Кандерном 20 квітня 1848 року. Фрайбург, який вони утримували, капітулював 24 квітня, а 27 квітня франко-німецький легіон, який вторгся до Бадена зі Страсбурга, був розбитий під Досенбахом.
Однак на початку 1849 р. питання про нову конституцію відповідно до резолюцій франкфуртського парламенту призвело до серйозніших проблем. Це мало задовольнило радикалів, обурених відмовою другої палати погодитися на їхню пропозицію про скликання установчих зборів 10 лютого 1849 р.
Нове повстання, що спалахнуло, виявилося більш потужним, ніж перше. Військовий заколот у Раштатті 11 травня показав, що армія симпатизує революції, яка була проголошена через два дні в Оффенбурзі. Крім того, 13 травня заколот у Карлсруе змусив великого герцога Леопольда втекти, а наступного дня його міністри втекли за ним. 1 червня комітет парламенту під керівництвом [en] (1813–1891), захопив владу, намагаючись керувати справами до створення тимчасового уряду.
10 червня зібралися установчі збори, які повністю складалися з найрадикальніших політиків. У нього було мало шансів зробити щось більше, ніж виступити з промовами. Країна залишилася в руках озброєного натовпу цивільних і повсталих солдатів. Тим часом Великий герцог Баденський дістався Баварії, вимагаючи збройного втручання Пруссії, яку Берлін задовольнив за умови, що Баден приєднається до [en].
З цього моменту революція в Бадені була приречена, а разом з нею і революція в усій Німеччині. Прусська армія під командуванням принца Вільгельма (згодом Вільгельма I, німецького імператора) вторглася в Баден у середині червня 1849 року. Побоюючись військової ескалації, Брентано відреагував нерішуче — надто нерішуче для більш радикального [en] та його послідовників, який скинув його і поставив на його місце поляка Людвіка Мерославського (1814–1878).
Мерославський звів повстанців до якогось порядку. 20 червня 1849 року він зустрівся з пруссаками біля Вагойзель і зазнав повної поразки. 25 червня принц Вільям увійшов до Карлсруе, а наприкінці місяця члени тимчасового уряду, які знайшли притулок у Фрайбурзі, розійшлися. Схоплені повстанські керівники, зокрема колишні старшини, були страчені військовими. Прусські війська на деякий час зайняли Баден. Францу Трефцгеру вдалося втекти до Швейцарії. У наступні місяці не менше 80 000 осіб виїхали з Бадена до Америки. Багато з цих мігрантів пізніше братимуть участь у громадянській війні в США на боці Півночі.
Великий герцог Леопольд повернувся 10 серпня і негайно розпустив сейм. Наступні вибори привели до того, що більшість схвалила нове міністерство, яке прийняло низку законів реакційного спрямування з метою зміцнення уряду.
До Німецької імперії
Великий герцог Леопольд помер 24 квітня 1852 року, його наступником став його другий син, Фрідріх, як регент, оскільки старший, Людвіг II, Великий герцог Баденський (помер 22 січня 1858 року), був нездатний правити. Внутрішні справи Бадена протягом наступного періоду не мали загального інтересу.
Великий герцог Фрідріх I (правив у 1856–1907) з самого початку виступав проти війни з Пруссією, але поступився народному невдоволенню політикою Пруссії щодо Шлезвіг-Гольштейнського питання. Уряд пішов у відставку. В австро-прусській війні 1866 року австрійські контингенти під командуванням принца Вільгельма мали дві гострі сутички з прусською армією Майна. Однак 24 липня 1866 року, за два дні до [en], друга палата звернулася до великого герцога з проханням припинити війну та укласти наступальний і оборонний союз з Пруссією.
Баден оголосив про свій вихід з Німецького союзу і 17 серпня 1866 р. підписав мирний договір і союз з Пруссією. Сам Бісмарк чинив опір приєднанню Бадена до Північнонімецького союзу. Він не хотів давати Наполеону III вагомий привід для втручання, але опозиція Бадена утворенню Південнонімецької конфедерації зробила союз неминучим. Баденська армія взяла помітну участь у франко-прусській війні 1870 року, і саме великий герцог Фрідріх Баденський на історичній асамблеї німецьких князів у Версалі першим привітав короля Пруссії як німецького імператора.
Культуркампф
Внутрішня політика Бадена, як до, так і після 1870 року, зосереджувалася в основному навколо питання релігії. Підписання 28 червня 1859 року конкордату зі Святим Престолом, який поставив освіту під нагляд духовенства та полегшив створення релігійних інститутів, призвело до конституційного протистояння. Ця боротьба закінчилася в 1863 р. перемогою світських принципів, які зробили комуни відповідальними за освіту, хоча й допустили священників до участі в управлінні. Проте суперечка між секуляризмом і католицизмом не закінчилася. У 1867 році, після того, як Юліус фон Жоллі обійняв посаду прем’єра (1823–1891), відбулося кілька конституційних змін у світському житті: запроваджено відповідальність міністрів, свобода преси та обов’язкова освіта. 6 вересня 1867 року закон зобов’язував усіх кандидатів у священники складати державні іспити. Архієпископ Фрайбурга чинив опір, і після його смерті у квітні 1868 року кафедра залишилася вакантною.
У 1869 році запровадження цивільного шлюбу не вгамувало суперечки, які досягли апогею після проголошення догми про папську непогрішність в 1870 році. У Бадені, як і в решті Німеччини, бушував Культуркампф, і тут, як і скрізь, уряд заохочував утворення старокатолицьких громад. Лише в 1880 році, після падіння урялу Жоллі, Баден примирився з Римом. У 1882 р. архієпископство Фрайбурга було знову поновлено.
У Німецькій імперії
Тим часом політичні тенденції Бадена віддзеркалювали тенденції всієї Німеччини. У 1892 році націонал-ліберали мали в сеймі більшість лише в один голос. З 1893 року вони могли залишатися при владі лише за підтримки консерваторів, а в 1897 році коаліція католицької партії центру, соціалістів, соціал-демократів і радикалів здобула більшість в парламенті.
Серед усіх цих змагань державна поміркованість великого герцога Фрідріха здобула йому загальну повагу. Відповідно до договору, згідно з яким в 1871 році Баден став невіддільною частиною Німецької імперії, він залишив за собою лише виключне право оподаткувати пиво та спиртні напої. Армія, пошта, залізниці та ведення зовнішніх відносин перейшли під ефективний контроль Пруссії.
У своїх стосунках із Німецькою імперією Фрідріх виявився радше великим німецьким дворянином, ніж суверенним герцогом, керованим партикуляристськими амбіціями. Його посада чоловіка єдиної доньки імператора Вільгельма I, Луїзи (з якою він одружився в 1856 році), дала йому особливий вплив у Берліні. Коли 20 вересня 1906 року Великий князь відзначив водночас ювілей свого правління і золоте весілля, вся Європа вшановувала його. Король Едуард VII нагородив його, через герцога Коннотського, кавалером Ордена Підв'язки. Але більш значущою, мабуть, була відзнака , провідної паризької газети:
Ніщо так яскраво не демонструє безплідний парадокс наполеонівської праці, як історія Великого князівства. Наполеон який створив цю державу в 1803 році, щоб нагородити в особі маленького маркграфа Бадена, родича імператора Росії. Саме він після Аустерліца збільшив маркграфство за рахунок Австрії; перетворив його на суверенне герцогство і підняв статус до Великого герцогства. Саме він також, шляхом секуляризації, з одного боку, і розчленування Вюртемберга, з іншого, дав великому князю 500 000 нових підданих. Він вважав, що визнання князя та штучне етнічне утворення князівства було б запорукою безпеки Франції. Але в 1813 році Баден приєднався до коаліції, і з тих пір ця нація, створена з різнородних дрібних складових, до якої ми завжди добре ставилися, не переставала брати провідну участь у боротьбі проти нашої країни. Великий герцог Фрідріх, великий герцог з волі Наполеона, заподіяв Франції всю шкоду, яку міг. Але сама французька думка віддає належне чесності його характеру та запалу його патріотизму, і ніхто не здивується повазі, якою Німеччина відчуває себе зобов’язаною оточити його старість.
Великий герцог Фрідріх I помер у Майнау 28 вересня 1907 р. Його наступником став його син, великий герцог (правив в 1907 — 1918 рр., помер в 1928 р.). Його дружина, принцеса Гільда Люксембурзька, була популярна через свою підтримку мистецьких починань і лікуванню поранених солдатів під час Першої світової війни.
22 000 промислових робітників у Мангаймі вийшли на страйк у січні 1918 року. Члени гарнізонів Лара та Оффенбурга сформували солдатську раду 8 листопада 1918 року. Вільгельм Енгельберт Йофтерінг заявив, що член запасного батальйону 171, який повернувся з Кіля, ініціював демонстрація. 9 листопада в Мангеймі була створена ще одна солдатська рада.
Партії НЛП, Центр і Прогресивна (FVP) закликали президента Генріха Бодмана піти у відставку 9 листопада через побоювання спалаху насильства в Мангаймі. Того ж дня кайзер Вільгельм II зрікся престолу, а мери Мангайма та Карлсруе сформували комітети соціального забезпечення. Комітет соціального забезпечення Карлсруе та Ради сформували тимчасовий уряд за визнанням Бодмана 10 листопада. П'ять членів СДПН, двоє незалежних соціал-демократів, двоє центристів і два націонал-ліберали створили уряд. [en], голова СДПН у Бадені та віце-президент ландтагу, очолив тимчасовий уряд.
З 10 по 14 листопада солдатські ради закликали уряд проголосити республіку та усунути Фрідріха II. Фрідріх II назвав цей уряд неконституційним, але не скасував його і відправив у відставку своїх міністрів. 13 листопада він склав урядові повноваження, а 22 листопада зрікся престолу, поклавши край 600-річному правлінню дому Церінгенів. Він був одним з останніх німецьких монархів, які зреклися престолу. Народна Республіка Баден була утворена 14 листопада, а вибори призначені на 5 січня 1919 року .
Спадщина
Після Другої світової війни французький окупаційний уряд створив землю Баден, яка спочатку називалася Південний Баден, з південної половини колишнього герцогства, зі столицею Фрайбург; ця область була оголошена в конституції 1947 року справжньою правонаступницею герцогства. Північна половина була об'єднана з північним Вюртембергом, ставши частиною американської окупаційної зони та утворивши землю Вюртемберг-Баден. І Баден, і Вюртемберг-Баден стали землями Західної Німеччини після утворення останньої в 1949 році, але в 1952 році вони об’єдналися один з одним і з Вюртембергом-Гогенцоллерном, який був південним Вюртембергом і колишнім прусським ексклавом, утворивши Баден-Вюртемберг — досі єдине утворення.
Конституція і уряд
Конституція була прийнята 22 серпня 1814 року і проіснувала з деякими змінами до кінця герцогства. Велике Герцогство Баден було спадковою монархією з виконавчою владою, наданою Великому герцогу; законодавчу владу поділяли між ним і представницькими зборами (ландтагом), що складалися з двох палат.
Верхня палата містила всіх повнолітніх герцогів правлячої родини, очільників усіх медіатизованих сімей, архієпископа Фрайбурга, президента протестантської євангельської церкви Бадена, заступника від кожного університету та вищої технічної школи, вісім членів, які обираються територіальним дворянством на чотири роки, три представники, які обираються торговельною палатою, два — палатою сільського господарства, один — ремеслами, два мери муніципалітетів і вісім членів (двоє з них — законні посадові особи), призначені у палату великим князем.
Нижня палата складалася з 73 народних представників, з яких 24 обиралися міщанами окремих громад, а 49 — сільськими. Право голосу мав кожен громадянин від 25 років, який не був судимий і не був жебраком. Але вибори були непрямими. Громадяни обирали Wahlmänner (депутатів-виборців), останній обирав представників. Палати збиралися щонайменше кожні два роки. Нижні палати обиралися на чотири роки, половина членів йшла у відставку кожні два роки.
Виконавча влада складалася з чотирьох відомств: внутрішніх, закордонних і великокнязівських справ; фінанси; справедливість; і церковні справи та освіта.
Основними джерелами надходжень були прямі та непрямі податки, залізниці та домени. Залізниці перебували в веденні держави і були єдиним джерелом погашення великого державного боргу, близько 22 мільйонів фунтів стерлінгів.
Верховні суди були в Карлсруе, Фрайбурзі, Оффенбурзі, Гейдельберзі, Мосбаху, Вальдсхуті, Констанці та Мангаймі, апеляції з яких передавалися до [en] (верховний трибунал) у Лейпцигу.
Населення
На початку 19 століття Баден був маркграфством з площею 3400 км² і населенням 210 000 осіб. Згодом велике князівство придбало більше території, так що до 1905 року воно мало 15 082 км² і населення 2 010 728 осіб. З них 61% були римо-католиками, 37% протестантами, 1,5% євреями, а решта були представниками інших релігій. У той час близько половини населення було сільським, проживаючи в громадах менш ніж 2000; щільність решти була приблизно 130 осіб/км².
Країна була поділена на такі округи:
- Округ Мангайм містив міста Мангайм і Гайдельберг
- Округ Карлсруе містив міста Карлсруе і Пфорцгайм
- Округ Фрайбург-ім-Брайсгау містив місто Фрайбург
- Округ Констанц містив місто Констанц
Столицею герцогства був Карлсруе, а важливі міста, окрім перелічених — Раштат, Баден-Баден, Брухзаль, Лар і Оффенбург. Найщільніше населення було скупчене на півночі та поблизу швейцарського міста Базель. Мешканці Бадена мають різне походження: ті, хто на південь від Мурга, походять від алеманів, а ті, що на північ, від франків, тоді як Швабське плато отримало свою назву від суміжного германського племені (Швабія), яке жило у Вюртемберзі.
Географія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTDAxaGNGOXZabDlDWVdSbGJsOGxNamd4T0RFNUxURTVORFVsTWprdWNHNW5Mekl5TUhCNExVMWhjRjl2Wmw5Q1lXUmxibDhsTWpneE9ERTVMVEU1TkRVbE1qa3VjRzVuLnBuZw==.png)
Велике герцогство мало площу 15 081 км² і складалося зі значної частини східної половини родючої долини Рейну та гір, які утворюють його кордон.
Найбільшою була гірська частина, яка становила майже 80% всієї території. Від Боденського озера на півдні до річки Неккар на півночі розташована частина Шварцвальду, яка розділена долиною [en] на два райони з різною висотою. На південь від Кінціга середня висота становить 945 м, а найвища вершина, Фельдберг, досягає приблизно 1493 м, тоді як на північ середня висота становить лише 640 м — [en], найвища вершина, не перевищує 1164 м. На північ від річки Неккар знаходиться хребет Оденвальд із середньою висотою 439 м, а в районі [en] — 603 м. Між Рейном і [en] лежить [en], незалежна вулканічна група, довжиною майже 16 км і шириною 8 км, найвища точка якої становить 536 м.
Більша частина Бадена належить до сточища Рейну, який приймає понад двадцять приток з високогір'я; північно-східна частина території також омивається Майном і Неккаром. Однак частина східного схилу Шварцвальду належить до сточища Дунаю, який тут має джерела у низці гірських потоків. Серед численних озер, які належали герцогству, є [en], , та Шлухзе, а також Боденське озеро.
Через свою фізичну конфігурацію Баден має як екстремальну спеку, так і холоду. Долина Рейну є найтеплішим районом у Німеччині, але у високих висотах Шварцвальду реєструється найбільший холод на півдні. Середня температура в долині Рейну становить приблизно 10 °C, а на високогір'ї — 6 °C. Липень найспекотніший місяць, а січень найхолодніший.
Примітки
- One or more of the preceding sentences incorporates text from a publication now in the public domain: Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Baden, Grand Duchy of". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
- Schmidgall, 2012, с. 18.
- Evans, Richard J. (2016). The Pursuit of Power (вид. (paperback)). Penguin Books. с. 212. ISBN .
- Lonn, Ella (1950). VII. The Forty-Eighters in the Civil War. У Zucker, A. E. (ред.). The Forty-Eighters: Political Refugees of the German Revolution of 1848 (вид. Reissued, 1967, by Russell & Russell). New York: Columbia University Press. LCCN 66-27186.
- Schmidgall, 2012, с. 123.
- Schmidgall, 2012, с. 88.
- Schmidgall, 2012, с. 100-102.
- Exner, 2016, с. 291-294.
- Grill, 1983, с. 15-16.
- Engehausen, Frank. Novemberrevolution im Südwesten. State Center for Political Education Baden-Württemberg. оригіналу за 1 February 2024.
- Schmidgall, 2012, с. 123-127.
- Grill, 1983, с. 16.
- Schmidgall, 2012, с. 19.
- Baden. Catholic Encyclopedia. Процитовано 7 листопада 2008.
Посилання
- Baden — Encyclopedia Britannica [ 5 лютого 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
- Baden [ 19 липня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
- Landeskunde Online: Baden [ 26 лютого 2014 у Wayback Machine.](нім.)
- (нім.)
- Großherzogtum Baden (Amtsbezirke und Gemeinden) 1910 [ 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]
Бібліографія
- Engehausen, Frank. Kleine Geschichte des Großherzogtums Baden. Leinfelden-Echterdingen: DRW-Verlag Weinbrenner, 2005.
- Badisches Landesmuseum Karlsruhe (Hrsg.): Baden 1789–1918. Führer durch die landes- und kulturgeschichtliche Abteilung. Info-Verlag, Karlsruhe 2001, .
- Wolfgang von Hippel: Wirtschafts- und Sozialgeschichte 1800 bis 1918. In: Hansmartin Schwarzmaier (Hrsg.): Handbuch der baden-württembergischen Geschichte. Band 3: Vom Ende des Alten Reiches bis zum Ende der Monarchien. Im Auftrag der Kommission für geschichtliche Landeskunde in Baden-Württemberg herausgegeben. Klett-Cotta Verlag, Stuttgart 1992, , S. 79-132.
- Wolfgang Hug: Geschichte Badens, Theiss, Stuttgart 1992,
- Heinrich Hauß, Adolf Schmid: Badisches Kalendarium von Tag zu Tag — von Jahr zu Jahr, Personen und Ereignisse. G. Braun, Karlsruhe 2006, .
- Karl Moersch, Peter Hölzle: Kontrapunkt Baden-Württemberg. Zur Vorgeschichte und Geschichte des Südweststaates, DRW Verlag Leinfelden Echterdingen, , 2002
- Uwe A. Oster: Die Großherzöge von Baden 1806–1918. Verlag Friedrich Pustet, Regensburg 2007, .
- Hansmartin Schwarzmaier: Geschichte Badens in Bildern 1100–1918. Kohlhammer, Stuttgart 1993, .
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Велике герцогство Баден
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Baden znachennya Velike gercogstvo Baden nim Grossherzogtum Baden istorichna derzhava sho isnuvala v 1806 1918 rokah na teritoriyi suchasnoyi Nimechchini na shidnomu berezi richki Rejn Z 1806 po 1813 Velike gercogstvo Baden vhodilo u Rejnskij soyuz z 1815 po 1866 u skladi Nimeckogo soyuzu z 1871 Baden stav chastinoyu Nimeckoyi imperiyi do yiyi rozpadu pislya Pershoyi svitovoyi vijni Stolicya velikogo gercogstva Karlsrue Grossherzogtum Baden Velike gercogstvo Baden Derzhava Rejnska konfederaciya 1806 1813 Nimeckij soyuz 1815 1866 Nimecka imperiya 1871 1918 1806 1918 Prapor Badena 1891 1918 Badenskij perev yaz Gimn Badena istorichni kordoni na kartiVelike gercogstvo Baden u skladi Nimeckoyi imperiyi Stolicya Karlsrue Religiyi Katolicizm bilshist Protestantizm menshina ale derzhavna religiya Forma pravlinnya Konstitucijna monarhiya Velikij gercog 1806 1811 Karl Fridrih pershij 1907 1918 Fridrih II ostannij Ministr prezident 1809 1810 en pershij 1917 1918 ostannij Zakonodavchij organ Landtag Upper house Lower house Istoriya Zasnovano 1806 Likvidovano 1918 Naselennya 1803 210 000 osib 1905 2 009 320 l Valyuta en 1829 en 1837 Nimecka zolota marka 1873 Paperova marka 1914 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Velike gercogstvo BadenNazvaVelike gercogstvo Baden abo Velike gercogstvo Badenske nim Grossherzogtum Baden Velike knyazivstvo Badenske pol Wielkie Ksiestwo Badenii fr Grand duche de Bade StvorennyaBaden vinik u HII stolitti yak markgrafstvo Baden i zgodom rozdilivsya na kilka dribnishih teritorij yaki buli ob yednani v 1771 roci U 1803 roci Baden buv pidvishenij do kurfyurshestva v skladi Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi z cerkovnimi ta svitskimi teritoriyami priyednanimi do nogo pid chas Nimeckoyi mediatizaciyi Pislya rozpadu Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi v 1806 roci Baden stav znachno rozshirenim Velikim Gercogstvom Baden U 1815 roci u skladi Nimeckogo soyuzu Francuzka revolyuciya i NapoleonPochatok Francuzkih revolyucijnih vijn v 1792 roci prizviv do togo sho Baden priyednavsya do Pershoyi koaliciyi proti Franciyi Konflikt spustoshiv silsku miscevist markgrafstva Baden zaznav porazki v 1796 roci koli markgraf Karl Fridrih buv zmushenij splatiti kontribuciyu ta postupitisya Franciyi svoyimi teritoriyami na livomu berezi Rejnu U 1803 roci znachnoyu miroyu zavdyaki rosijskomu carevi Oleksandru I Karl Fridrih zdobuv en chastinu Rejnskogo Pfalcu ta inshi menshi okrugi razom iz titulom Kurfyurst Potim Baden zminiv storonu v 1805 roci ta voyuvav na boci Franciyi pid provodom Napoleona u vijni Tretoyi koaliciyi Franciya ta yiyi soyuzniki vigrali vijnu i za Presburzkim mirnim dogovorom togo zh roku Baden zdobuv en ta inshi teritoriyi Perednoyi Avstriyi za rahunok Avstrijskoyi imperiyi U 1806 roci Karl Frederik priyednavsya do Rejnskoyi konfederaciyi ogolosiv sebe suverennim knyazem i velikim gercogom i zdobuv dodatkovi teritoriyi Baden prodovzhuvav nadavati vijskovu dopomogu Franciyi i zgidno z Shenbrunnskim dogovorom 1809 roku vin buv vinagorodzhenij priyednannyam teritoriyi za rahunok Korolivstva Vyurtemberg Zbilshivshi ploshu Badena v chotiri razi Karl Frederik pomer u chervni 1811 roku i jogo spadkoyemcem stav jogo onuk Karl yakij buv odruzhenij na Stefaniyi de Bogarne 1789 1860 dvoyuridnij sestri pershogo cholovika francuzkoyi imperatrici Zhozefini ta nazvanoyi dochki Napoleona Kodeks Napoleona buv prijnyatij v 1810 roci i zalishavsya v sili do prijnyattya Burgerliches Gesetzbuch v 1900 roci Karl voyuvav za svogo testya azh do bitvi pid Lejpcigom v 1813 roci koli vin priyednavsya do Shostoyi koaliciyi Baden u Nimeckomu SoyuziU 1815 roci Baden stav chlenom Nimeckogo soyuzu zasnovanogo Aktom vid 8 chervnya dodanim do ostatochnogo aktu Videnskogo kongresu vid 9 chervnya Odnak u pospihu zgortannya z yizdu ne vdalosya rozv yazati pitannya pro spadkoyemnist velikogo gercogstva yake nezabarom postane gostro Dogovir vid 16 kvitnya 1816 roku yakim bulo vregulovano teritorialni superechki mizh Avstriyeyu ta Bavariyeyu garantuvav spadkoyemnist Badenskogo Pfalcu korolyu Maksimilianu I Jozefu Bavarskomu pislya ochikuvanogo vimirannya domu Ceringeniv Na protivagu comu v 1817 roci Velikij Gercog Karl vidav pragmatichnu sankciyu Hausgesetz progoloshuyuchi grafiv Gohbergiv pitannya pro morganatichnij shlyub mizh Velikim Gercogom Karlom Frederikom i en stala grafineyu Gohberg zdatnimi uspadkuvannya koroni Mizh Bavariyeyu ta Badenom vinikla superechka yaka bula virishena na korist pretenzij Gohberga lishe zavdyaki dogovoru pidpisanomu Badenom i chotirma velikimi derzhavami u Frankfurti 10 lipnya 1819 roku Tim chasom superechka mala masshtabni naslidki Shob zabezpechiti narodnu pidtrimku spadkoyemcya Gohberga v 1818 roci velikij gercog Karl nadav velikomu gercogstvu zgidno zi statteyu XIII en liberalnu konstituciyu zgidno z yakoyu bulo stvoreno dvi palati a yih zgoda bula ogoloshena neobhidnoyu dlya zakonodavstva ta opodatkuvannya Rezultat buv vazhlivim daleko za mezhami gercogstva oskilki vsya Nimechchina sposterigala za konstitucijnimi eksperimentami v pivdennih zemlyah U Badeni umovi ne buli spriyatlivimi dlya uspihu Pid chas revolyucijnogo periodu lyudi povnistyu pidpali pid vpliv francuzkih idej i ce bulo dostatno proilyustrovano nastroyem novih palat yaki yak pravilo modelyuvali svoyu diyalnist za diyalnistyu Nacionalnogo konventu 1792 1795 u pershi dni Francuzkoyi revolyuciyi Krim togo novij velikij gercog Lyudvig I praviv v 1818 1830 rr buv nepopulyarnim a upravlinnya perebuvalo v rukah neefektivnih byurokrativ U rezultati vinik gluhij kut She do oprilyudnennya Karlsbadskih ukaziv u zhovtni 1819 roku velikij gercog vidstrochiv zasidannya palat pislya troh misyaciv neproduktivnih debativ Reakciya yaka posliduvala za cim bula takoyu zh gostroyu v Badeni yak i v inshih miscyah Nimechchini i dosyagla kulminaciyi v 1823 roci koli cherez vidmovu palat golosuvati za vijskovij byudzhet velikij gercog rozpustiv yih i styagnuv podatki na svoyu korist U sichni 1825 r pid oficijnim tiskom do palati povernuli lishe troh liberaliv Buv prijnyatij zakon zgidno z yakim byudzhet mozhna bulo predstaviti lishe kozhni tri roki a konstituciya pripinila svoye isnuvannya U 1830 roci velikogo gercoga Lyudviga zminiv jogo zvedenij brat velikij gercog Leopold praviv v 1830 1852 pershij z rodu Gehbergiv Lipneva revolyuciya 1830 r u Franciyi ne viklikala v Badeni hvilyuvan ale novij velikij knyaz z samogo pochatku viyavlyav liberalni tendenciyi Vibori 1830 roku projshli bez vtruchannya i prizveli do povernennya liberalnoyi bilshosti U nastupni kilka rokiv pid kerivnictvom ministerstv sho zminyuvali odin odnogo vidbulisya liberalni reformi v konstituciyi kriminalnomu ta civilnomu zakonodavstvi a takozh v osviti U 1832 roci priyednannya Badena do prusskogo mitnogo soyuzu prizveli do materialnogo procvitannya krayini 1849 Badenska revolyuciyaDo 1847 roku radikalizm znovu pochav pidnimati golovu v Badeni 12 veresnya 1847 roku narodna demonstraciya sho vidbulasya v Offenburzi prijnyala rezolyuciyi z vimogoyu peretvoriti regulyarnu armiyu na nacionalne opolchennya yake povinno bulo prinesti prisyagu konstituciyi a takozh progresivnij pributkovij podatok i spravedlive regulyuvannya interesiv kapitaliv i pracivnikiv Zvistka pro lyutnevu revolyuciyu 1848 roku v Parizhi viklikala hvilyuvannya Bulo provedeno chislenni publichni zbori ta prijnyato Offenburzku programu 4 bereznya 1848 r pid vplivom narodnogo hvilyuvannya nizhnya palata prijnyala cyu programu majzhe odnogolosno Yak i v inshih nimeckih derzhavah uryad shilivsya pered shtormom progolosiv amnistiyu ta poobicyav reformi Ministerstvo perebuduvalosya v bilsh liberalnij bik i poslalo novogo delegata do federalnogo parlamentu u Frankfurti yakij mav pravo golosuvati za stvorennya parlamentu dlya ob yednanoyi Nimechchini Zavorushennya rozpalyuvani respublikanskimi agitatorami vse zh trivali Zusillya uryadu pridushiti agitatoriv za dopomogoyu federalnih vijsk prizveli do en yake vdalosya zdolati bez osoblivih trudnoshiv Povstannya pid provodom en ta Franca Josifa Trefcgera zaznalo porazki pid Kandernom 20 kvitnya 1848 roku Frajburg yakij voni utrimuvali kapitulyuvav 24 kvitnya a 27 kvitnya franko nimeckij legion yakij vtorgsya do Badena zi Strasburga buv rozbitij pid Dosenbahom Odnak na pochatku 1849 r pitannya pro novu konstituciyu vidpovidno do rezolyucij frankfurtskogo parlamentu prizvelo do serjoznishih problem Ce malo zadovolnilo radikaliv oburenih vidmovoyu drugoyi palati pogoditisya na yihnyu propoziciyu pro sklikannya ustanovchih zboriv 10 lyutogo 1849 r Nove povstannya sho spalahnulo viyavilosya bilsh potuzhnim nizh pershe Vijskovij zakolot u Rashtatti 11 travnya pokazav sho armiya simpatizuye revolyuciyi yaka bula progoloshena cherez dva dni v Offenburzi Krim togo 13 travnya zakolot u Karlsrue zmusiv velikogo gercoga Leopolda vtekti a nastupnogo dnya jogo ministri vtekli za nim 1 chervnya komitet parlamentu pid kerivnictvom en 1813 1891 zahopiv vladu namagayuchis keruvati spravami do stvorennya timchasovogo uryadu 10 chervnya zibralisya ustanovchi zbori yaki povnistyu skladalisya z najradikalnishih politikiv U nogo bulo malo shansiv zrobiti shos bilshe nizh vistupiti z promovami Krayina zalishilasya v rukah ozbroyenogo natovpu civilnih i povstalih soldativ Tim chasom Velikij gercog Badenskij distavsya Bavariyi vimagayuchi zbrojnogo vtruchannya Prussiyi yaku Berlin zadovolniv za umovi sho Baden priyednayetsya do en Z cogo momentu revolyuciya v Badeni bula prirechena a razom z neyu i revolyuciya v usij Nimechchini Prusska armiya pid komanduvannyam princa Vilgelma zgodom Vilgelma I nimeckogo imperatora vtorglasya v Baden u seredini chervnya 1849 roku Poboyuyuchis vijskovoyi eskalaciyi Brentano vidreaguvav nerishuche nadto nerishuche dlya bilsh radikalnogo en ta jogo poslidovnikiv yakij skinuv jogo i postaviv na jogo misce polyaka Lyudvika Meroslavskogo 1814 1878 Meroslavskij zviv povstanciv do yakogos poryadku 20 chervnya 1849 roku vin zustrivsya z prussakami bilya Vagojzel i zaznav povnoyi porazki 25 chervnya princ Vilyam uvijshov do Karlsrue a naprikinci misyacya chleni timchasovogo uryadu yaki znajshli pritulok u Frajburzi rozijshlisya Shopleni povstanski kerivniki zokrema kolishni starshini buli stracheni vijskovimi Prusski vijska na deyakij chas zajnyali Baden Francu Trefcgeru vdalosya vtekti do Shvejcariyi U nastupni misyaci ne menshe 80 000 osib viyihali z Badena do Ameriki Bagato z cih migrantiv piznishe bratimut uchast u gromadyanskij vijni v SShA na boci Pivnochi Velikij gercog Leopold povernuvsya 10 serpnya i negajno rozpustiv sejm Nastupni vibori priveli do togo sho bilshist shvalila nove ministerstvo yake prijnyalo nizku zakoniv reakcijnogo spryamuvannya z metoyu zmicnennya uryadu Do Nimeckoyi imperiyiVelikij gercog Leopold pomer 24 kvitnya 1852 roku jogo nastupnikom stav jogo drugij sin Fridrih yak regent oskilki starshij Lyudvig II Velikij gercog Badenskij pomer 22 sichnya 1858 roku buv nezdatnij praviti Vnutrishni spravi Badena protyagom nastupnogo periodu ne mali zagalnogo interesu Velikij gercog Fridrih I praviv u 1856 1907 z samogo pochatku vistupav proti vijni z Prussiyeyu ale postupivsya narodnomu nevdovolennyu politikoyu Prussiyi shodo Shlezvig Golshtejnskogo pitannya Uryad pishov u vidstavku V avstro prusskij vijni 1866 roku avstrijski kontingenti pid komanduvannyam princa Vilgelma mali dvi gostri sutichki z prusskoyu armiyeyu Majna Odnak 24 lipnya 1866 roku za dva dni do en druga palata zvernulasya do velikogo gercoga z prohannyam pripiniti vijnu ta uklasti nastupalnij i oboronnij soyuz z Prussiyeyu Baden ogolosiv pro svij vihid z Nimeckogo soyuzu i 17 serpnya 1866 r pidpisav mirnij dogovir i soyuz z Prussiyeyu Sam Bismark chiniv opir priyednannyu Badena do Pivnichnonimeckogo soyuzu Vin ne hotiv davati Napoleonu III vagomij privid dlya vtruchannya ale opoziciya Badena utvorennyu Pivdennonimeckoyi konfederaciyi zrobila soyuz neminuchim Badenska armiya vzyala pomitnu uchast u franko prusskij vijni 1870 roku i same velikij gercog Fridrih Badenskij na istorichnij asambleyi nimeckih knyaziv u Versali pershim privitav korolya Prussiyi yak nimeckogo imperatora KulturkampfVnutrishnya politika Badena yak do tak i pislya 1870 roku zoseredzhuvalasya v osnovnomu navkolo pitannya religiyi Pidpisannya 28 chervnya 1859 roku konkordatu zi Svyatim Prestolom yakij postaviv osvitu pid naglyad duhovenstva ta polegshiv stvorennya religijnih institutiv prizvelo do konstitucijnogo protistoyannya Cya borotba zakinchilasya v 1863 r peremogoyu svitskih principiv yaki zrobili komuni vidpovidalnimi za osvitu hocha j dopustili svyashennikiv do uchasti v upravlinni Prote superechka mizh sekulyarizmom i katolicizmom ne zakinchilasya U 1867 roci pislya togo yak Yulius fon Zholli obijnyav posadu prem yera 1823 1891 vidbulosya kilka konstitucijnih zmin u svitskomu zhitti zaprovadzheno vidpovidalnist ministriv svoboda presi ta obov yazkova osvita 6 veresnya 1867 roku zakon zobov yazuvav usih kandidativ u svyashenniki skladati derzhavni ispiti Arhiyepiskop Frajburga chiniv opir i pislya jogo smerti u kvitni 1868 roku kafedra zalishilasya vakantnoyu U 1869 roci zaprovadzhennya civilnogo shlyubu ne vgamuvalo superechki yaki dosyagli apogeyu pislya progoloshennya dogmi pro papsku nepogrishnist v 1870 roci U Badeni yak i v reshti Nimechchini bushuvav Kulturkampf i tut yak i skriz uryad zaohochuvav utvorennya starokatolickih gromad Lishe v 1880 roci pislya padinnya uryalu Zholli Baden primirivsya z Rimom U 1882 r arhiyepiskopstvo Frajburga bulo znovu ponovleno U Nimeckij imperiyiTim chasom politichni tendenciyi Badena viddzerkalyuvali tendenciyi vsiyeyi Nimechchini U 1892 roci nacional liberali mali v sejmi bilshist lishe v odin golos Z 1893 roku voni mogli zalishatisya pri vladi lishe za pidtrimki konservatoriv a v 1897 roci koaliciya katolickoyi partiyi centru socialistiv social demokrativ i radikaliv zdobula bilshist v parlamenti Sered usih cih zmagan derzhavna pomirkovanist velikogo gercoga Fridriha zdobula jomu zagalnu povagu Vidpovidno do dogovoru zgidno z yakim v 1871 roci Baden stav neviddilnoyu chastinoyu Nimeckoyi imperiyi vin zalishiv za soboyu lishe viklyuchne pravo opodatkuvati pivo ta spirtni napoyi Armiya poshta zaliznici ta vedennya zovnishnih vidnosin perejshli pid efektivnij kontrol Prussiyi U svoyih stosunkah iz Nimeckoyu imperiyeyu Fridrih viyavivsya radshe velikim nimeckim dvoryaninom nizh suverennim gercogom kerovanim partikulyaristskimi ambiciyami Jogo posada cholovika yedinoyi donki imperatora Vilgelma I Luyizi z yakoyu vin odruzhivsya v 1856 roci dala jomu osoblivij vpliv u Berlini Koli 20 veresnya 1906 roku Velikij knyaz vidznachiv vodnochas yuvilej svogo pravlinnya i zolote vesillya vsya Yevropa vshanovuvala jogo Korol Eduard VII nagorodiv jogo cherez gercoga Konnotskogo kavalerom Ordena Pidv yazki Ale bilsh znachushoyu mabut bula vidznaka providnoyi parizkoyi gazeti Nisho tak yaskravo ne demonstruye bezplidnij paradoks napoleonivskoyi praci yak istoriya Velikogo knyazivstva Napoleon yakij stvoriv cyu derzhavu v 1803 roci shob nagoroditi v osobi malenkogo markgrafa Badena rodicha imperatora Rosiyi Same vin pislya Austerlica zbilshiv markgrafstvo za rahunok Avstriyi peretvoriv jogo na suverenne gercogstvo i pidnyav status do Velikogo gercogstva Same vin takozh shlyahom sekulyarizaciyi z odnogo boku i rozchlenuvannya Vyurtemberga z inshogo dav velikomu knyazyu 500 000 novih piddanih Vin vvazhav sho viznannya knyazya ta shtuchne etnichne utvorennya knyazivstva bulo b zaporukoyu bezpeki Franciyi Ale v 1813 roci Baden priyednavsya do koaliciyi i z tih pir cya naciya stvorena z riznorodnih dribnih skladovih do yakoyi mi zavzhdi dobre stavilisya ne perestavala brati providnu uchast u borotbi proti nashoyi krayini Velikij gercog Fridrih velikij gercog z voli Napoleona zapodiyav Franciyi vsyu shkodu yaku mig Ale sama francuzka dumka viddaye nalezhne chesnosti jogo harakteru ta zapalu jogo patriotizmu i nihto ne zdivuyetsya povazi yakoyu Nimechchina vidchuvaye sebe zobov yazanoyu otochiti jogo starist Velikij gercog Fridrih I pomer u Majnau 28 veresnya 1907 r Jogo nastupnikom stav jogo sin velikij gercog praviv v 1907 1918 rr pomer v 1928 r Jogo druzhina princesa Gilda Lyuksemburzka bula populyarna cherez svoyu pidtrimku misteckih pochinan i likuvannyu poranenih soldativ pid chas Pershoyi svitovoyi vijni 22 000 promislovih robitnikiv u Mangajmi vijshli na strajk u sichni 1918 roku Chleni garnizoniv Lara ta Offenburga sformuvali soldatsku radu 8 listopada 1918 roku Vilgelm Engelbert Joftering zayaviv sho chlen zapasnogo bataljonu 171 yakij povernuvsya z Kilya iniciyuvav demonstraciya 9 listopada v Mangejmi bula stvorena she odna soldatska rada Partiyi NLP Centr i Progresivna FVP zaklikali prezidenta Genriha Bodmana piti u vidstavku 9 listopada cherez poboyuvannya spalahu nasilstva v Mangajmi Togo zh dnya kajzer Vilgelm II zriksya prestolu a meri Mangajma ta Karlsrue sformuvali komiteti socialnogo zabezpechennya Komitet socialnogo zabezpechennya Karlsrue ta Radi sformuvali timchasovij uryad za viznannyam Bodmana 10 listopada P yat chleniv SDPN dvoye nezalezhnih social demokrativ dvoye centristiv i dva nacional liberali stvorili uryad en golova SDPN u Badeni ta vice prezident landtagu ocholiv timchasovij uryad Z 10 po 14 listopada soldatski radi zaklikali uryad progolositi respubliku ta usunuti Fridriha II Fridrih II nazvav cej uryad nekonstitucijnim ale ne skasuvav jogo i vidpraviv u vidstavku svoyih ministriv 13 listopada vin sklav uryadovi povnovazhennya a 22 listopada zriksya prestolu poklavshi kraj 600 richnomu pravlinnyu domu Ceringeniv Vin buv odnim z ostannih nimeckih monarhiv yaki zreklisya prestolu Narodna Respublika Baden bula utvorena 14 listopada a vibori priznacheni na 5 sichnya 1919 roku SpadshinaPislya Drugoyi svitovoyi vijni francuzkij okupacijnij uryad stvoriv zemlyu Baden yaka spochatku nazivalasya Pivdennij Baden z pivdennoyi polovini kolishnogo gercogstva zi stoliceyu Frajburg cya oblast bula ogoloshena v konstituciyi 1947 roku spravzhnoyu pravonastupniceyu gercogstva Pivnichna polovina bula ob yednana z pivnichnim Vyurtembergom stavshi chastinoyu amerikanskoyi okupacijnoyi zoni ta utvorivshi zemlyu Vyurtemberg Baden I Baden i Vyurtemberg Baden stali zemlyami Zahidnoyi Nimechchini pislya utvorennya ostannoyi v 1949 roci ale v 1952 roci voni ob yednalisya odin z odnim i z Vyurtembergom Gogencollernom yakij buv pivdennim Vyurtembergom i kolishnim prusskim eksklavom utvorivshi Baden Vyurtemberg dosi yedine utvorennya Konstituciya i uryadKonstituciya bula prijnyata 22 serpnya 1814 roku i proisnuvala z deyakimi zminami do kincya gercogstva Velike Gercogstvo Baden bulo spadkovoyu monarhiyeyu z vikonavchoyu vladoyu nadanoyu Velikomu gercogu zakonodavchu vladu podilyali mizh nim i predstavnickimi zborami landtagom sho skladalisya z dvoh palat Verhnya palata mistila vsih povnolitnih gercogiv pravlyachoyi rodini ochilnikiv usih mediatizovanih simej arhiyepiskopa Frajburga prezidenta protestantskoyi yevangelskoyi cerkvi Badena zastupnika vid kozhnogo universitetu ta vishoyi tehnichnoyi shkoli visim chleniv yaki obirayutsya teritorialnim dvoryanstvom na chotiri roki tri predstavniki yaki obirayutsya torgovelnoyu palatoyu dva palatoyu silskogo gospodarstva odin remeslami dva meri municipalitetiv i visim chleniv dvoye z nih zakonni posadovi osobi priznacheni u palatu velikim knyazem Nizhnya palata skladalasya z 73 narodnih predstavnikiv z yakih 24 obiralisya mishanami okremih gromad a 49 silskimi Pravo golosu mav kozhen gromadyanin vid 25 rokiv yakij ne buv sudimij i ne buv zhebrakom Ale vibori buli nepryamimi Gromadyani obirali Wahlmanner deputativ viborciv ostannij obirav predstavnikiv Palati zbiralisya shonajmenshe kozhni dva roki Nizhni palati obiralisya na chotiri roki polovina chleniv jshla u vidstavku kozhni dva roki Vikonavcha vlada skladalasya z chotiroh vidomstv vnutrishnih zakordonnih i velikoknyazivskih sprav finansi spravedlivist i cerkovni spravi ta osvita Osnovnimi dzherelami nadhodzhen buli pryami ta nepryami podatki zaliznici ta domeni Zaliznici perebuvali v vedenni derzhavi i buli yedinim dzherelom pogashennya velikogo derzhavnogo borgu blizko 22 miljoniv funtiv sterlingiv Verhovni sudi buli v Karlsrue Frajburzi Offenburzi Gejdelberzi Mosbahu Valdshuti Konstanci ta Mangajmi apelyaciyi z yakih peredavalisya do en verhovnij tribunal u Lejpcigu NaselennyaNa pochatku 19 stolittya Baden buv markgrafstvom z plosheyu 3400 km i naselennyam 210 000 osib Zgodom velike knyazivstvo pridbalo bilshe teritoriyi tak sho do 1905 roku vono malo 15 082 km i naselennya 2 010 728 osib Z nih 61 buli rimo katolikami 37 protestantami 1 5 yevreyami a reshta buli predstavnikami inshih religij U toj chas blizko polovini naselennya bulo silskim prozhivayuchi v gromadah mensh nizh 2000 shilnist reshti bula priblizno 130 osib km Krayina bula podilena na taki okrugi Okrug Mangajm mistiv mista Mangajm i Gajdelberg Okrug Karlsrue mistiv mista Karlsrue i Pforcgajm Okrug Frajburg im Brajsgau mistiv misto Frajburg Okrug Konstanc mistiv misto Konstanc Stoliceyu gercogstva buv Karlsrue a vazhlivi mista okrim perelichenih Rashtat Baden Baden Bruhzal Lar i Offenburg Najshilnishe naselennya bulo skupchene na pivnochi ta poblizu shvejcarskogo mista Bazel Meshkanci Badena mayut rizne pohodzhennya ti hto na pivden vid Murga pohodyat vid alemaniv a ti sho na pivnich vid frankiv todi yak Shvabske plato otrimalo svoyu nazvu vid sumizhnogo germanskogo plemeni Shvabiya yake zhilo u Vyurtemberzi GeografiyaBaden v 1819 1945 rr Velike gercogstvo Baden Grafstvo Rejnskij Pfalc skladova Korolivstva Bavariya Velike gercogstvo Gessen skladova Korolivstva Prussiya z 1850 r Korolivstvo Vyurtemberg Francuzka imperiya korolivstvo v 1814 48 etc Shvejcarska Konfederaciya Velike gercogstvo malo ploshu 15 081 km i skladalosya zi znachnoyi chastini shidnoyi polovini rodyuchoyi dolini Rejnu ta gir yaki utvoryuyut jogo kordon Najbilshoyu bula girska chastina yaka stanovila majzhe 80 vsiyeyi teritoriyi Vid Bodenskogo ozera na pivdni do richki Nekkar na pivnochi roztashovana chastina Shvarcvaldu yaka rozdilena dolinoyu en na dva rajoni z riznoyu visotoyu Na pivden vid Kinciga serednya visota stanovit 945 m a najvisha vershina Feldberg dosyagaye priblizno 1493 m todi yak na pivnich serednya visota stanovit lishe 640 m en najvisha vershina ne perevishuye 1164 m Na pivnich vid richki Nekkar znahoditsya hrebet Odenvald iz serednoyu visotoyu 439 m a v rajoni en 603 m Mizh Rejnom i en lezhit en nezalezhna vulkanichna grupa dovzhinoyu majzhe 16 km i shirinoyu 8 km najvisha tochka yakoyi stanovit 536 m Bilsha chastina Badena nalezhit do stochisha Rejnu yakij prijmaye ponad dvadcyat pritok z visokogir ya pivnichno shidna chastina teritoriyi takozh omivayetsya Majnom i Nekkarom Odnak chastina shidnogo shilu Shvarcvaldu nalezhit do stochisha Dunayu yakij tut maye dzherela u nizci girskih potokiv Sered chislennih ozer yaki nalezhali gercogstvu ye en ta Shluhze a takozh Bodenske ozero Cherez svoyu fizichnu konfiguraciyu Baden maye yak ekstremalnu speku tak i holodu Dolina Rejnu ye najteplishim rajonom u Nimechchini ale u visokih visotah Shvarcvaldu reyestruyetsya najbilshij holod na pivdni Serednya temperatura v dolini Rejnu stanovit priblizno 10 C a na visokogir yi 6 C Lipen najspekotnishij misyac a sichen najholodnishij PrimitkiOne or more of the preceding sentences incorporates text from a publication now in the public domain Chisholm Hugh ed 1911 Baden Grand Duchy of Encyclopaedia Britannica 11th ed Cambridge University Press Schmidgall 2012 s 18 Evans Richard J 2016 The Pursuit of Power vid paperback Penguin Books s 212 ISBN 9780143110422 Lonn Ella 1950 VII The Forty Eighters in the Civil War U Zucker A E red The Forty Eighters Political Refugees of the German Revolution of 1848 vid Reissued 1967 by Russell amp Russell New York Columbia University Press LCCN 66 27186 Schmidgall 2012 s 123 Schmidgall 2012 s 88 Schmidgall 2012 s 100 102 Exner 2016 s 291 294 Grill 1983 s 15 16 Engehausen Frank Novemberrevolution im Sudwesten State Center for Political Education Baden Wurttemberg originalu za 1 February 2024 Schmidgall 2012 s 123 127 Grill 1983 s 16 Schmidgall 2012 s 19 Baden Catholic Encyclopedia Procitovano 7 listopada 2008 PosilannyaBaden Encyclopedia Britannica 5 lyutogo 2014 u Wayback Machine angl Baden 19 lipnya 2014 u Wayback Machine angl Landeskunde Online Baden 26 lyutogo 2014 u Wayback Machine nim nim Grossherzogtum Baden Amtsbezirke und Gemeinden 1910 24 veresnya 2015 u Wayback Machine BibliografiyaEngehausen Frank Kleine Geschichte des Grossherzogtums Baden Leinfelden Echterdingen DRW Verlag Weinbrenner 2005 Badisches Landesmuseum Karlsruhe Hrsg Baden 1789 1918 Fuhrer durch die landes und kulturgeschichtliche Abteilung Info Verlag Karlsruhe 2001 ISBN 3 88190 273 2 Wolfgang von Hippel Wirtschafts und Sozialgeschichte 1800 bis 1918 In Hansmartin Schwarzmaier Hrsg Handbuch der baden wurttembergischen Geschichte Band 3 Vom Ende des Alten Reiches bis zum Ende der Monarchien Im Auftrag der Kommission fur geschichtliche Landeskunde in Baden Wurttemberg herausgegeben Klett Cotta Verlag Stuttgart 1992 ISBN 3 608 91467 6 S 79 132 Wolfgang Hug Geschichte Badens Theiss Stuttgart 1992 ISBN 3 8062 1022 5 Heinrich Hauss Adolf Schmid Badisches Kalendarium von Tag zu Tag von Jahr zu Jahr Personen und Ereignisse G Braun Karlsruhe 2006 ISBN 3 7650 8326 7 Karl Moersch Peter Holzle Kontrapunkt Baden Wurttemberg Zur Vorgeschichte und Geschichte des Sudweststaates DRW Verlag Leinfelden Echterdingen ISBN 3 87181 478 4 2002 Uwe A Oster Die Grossherzoge von Baden 1806 1918 Verlag Friedrich Pustet Regensburg 2007 ISBN 978 3 7917 2084 5 Hansmartin Schwarzmaier Geschichte Badens in Bildern 1100 1918 Kohlhammer Stuttgart 1993 ISBN 3 17 012088 3 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Velike gercogstvo Baden