Хвощ (Equisetum) — рід багаторічних трав'янистих спорових рослин. Рослина отруйна, може також використовуватися як лікарська.
Хвощ Період існування: рання юра — наш час | |
---|---|
![]() | |
Хвощ польовий | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Відділ: | Папоротеподібні (Polypodiophyta) |
Клас: | Папоротевидні (Polypodiopsida) |
Підклас: | Equisetidae |
Порядок: | Equisetales |
Родина: | Хвощеві (Equisetaceae) |
Рід: | Хвощ (Equisetum) L. |
Види | |
дивитись текст | |
![]() |
Назва
Родова назва Equisetum утворена від латинських слів equus («кінь») + saeta («грива, щетина»). Аналогічно утворені назви рослини в багатьох європейських мовах — пол. koński ogon, англ. horsetail, фр. queue-de-cheval та ін..
Українська назва походить від праслов. *xvostjь, утвореного від *xvostъ («хвіст») — з огляду на схожість рослини з кінським хвостом.
Біологічний опис
Стебло зелене, жорстке, ребристе, просте або кільчасто-розгалужене, членисте (складається з вузлів і меживузлів), звичайно порожнисте. У виду Equisetum myriochaetum досягає до 7 м висоти. Листки лускоподібні, розміщені, як і гілочки, кільцями, зростаються в зубчасті бурі піхви.
Спорганіїв 5-10, вони розвиваються на внутрішньому боці щиткоподібних споролистиків, зібраних у верхівковий колосок. Спороносні колоски в одних видів розвиваються на особливих весняних безхлорофільних пагонах, які після дозрівання спор відмирають і тоді виростають безплідні зелені пагони, в інших — після дозрівання спор їх зовнішня оболонка розривається навхрест на 4 стрічкоподібні гігроскопічні пружинки, завдяки яким спори розкидаються групами. Фотосинтез відбувається в стеблі.
У життєвому циклі переважає спорофіт. Спорофіт: весняний пагін бурого кольору, на верхівці спороносний колосок → спорангій → спори. Літній пагін — зелений фотосинтезуючий. Фотосинтез відбувається в стеблі; є кореневище з додатковими коренями. Гаметофіт: самостійно існуююча зелена пластинка, де містяться антеридій і архегоній. Зигота → зародок → спорофіт.
Росте в умовах підвищеної вологості на ланах, луках, на полях як бур’ян, у місцях з порушеною дерниною, на пісках, косах, уздовж берегів, у лісах. Рослина заввишки 4-40 см. На кореневищах утворюються бульбочки (вкорочені бічні пагони), в яких відкладається крохмаль. Від вузлів кореневища відходять додаткові корені. Надземні пагони хвоща польового с двох видів. Одні з них вегетативні, зелені, мутовчасто-розгалужені, літні. Надземні стебла галузяться. Гілки виникають у вузлах стебел кільчасто і виходячи назовні, пробиваючись біля основи піхву зрослих листків.
Літні пагони до осені відмирають. Основне завдання літніх пагонів — фотосинтез. Інші пагони (весняні) — спороносні, рожево-бурі, з’являються ранньої весни, не розгалужені. На верхівці утворюється спороносний колосок, на осі якого розташовані спорофіли, які несуть спорангії зі спорами.
Після спороношення весняні пагони відмирають. Стебла хвоща розчленовані на правильно почерговані вузли та міжвузля. Міжвузля порожнисті всередині, вузли заповнені паренхімною тканиною. Ребра сусідніх міжвузлів чергуються одне з одним. Листки хвоща лускоподібні, бурі, коричневі, позбавлені хлорофілу. Вони зрослися (за винятком верхніх частин, які мають вигляд зубчиків) у трубчасту піхву, прикріплену основою до вузла. Внаслідок редукції листків практичним органом фотосинтезу є стебло, в зв’язку з чим у ньому розвивається асиміляційна тканина. На поперечному перерізі, зробленому в ділянці міжвузля, видно, що зовні стебло нерівне, гранисте — підвищені ділянки (реберця) чергуються по колу з дещо вдавленими (улоговинами).
Одношаровий епідерміс покриває стебло із зовні. Оболонки клітин епідермісу просочені кремнеземом, шо надає стеблам хвощів великої міцності й твердості. До середини від епідермісу розташована кора й центральний циліндр (стель) з кільцем дрібних ізольованих пучків з порожниною у центрі, яка утворилася на місці серцевини. У молодих стеблах є серцевина. Під реберцями розташовані ділянки механічної тканини, а під улоговинами — асиміляційна тканина.
Під кожною ділянкою асиміляційної тканини, яка складається з хлорофілоносних клітин, є порожнина. Під механічною тканиною (під реберцями) розташовані провідні пучки. Провідний пучок хвоща колатеральний (бокобічний). Повернена до центра стебла частина пучка зайнята пучковою порожниною, по ній пересувається вода. Над порожниною розташована флоема. Центральний циліндр зовні оточений перициклом та ендодермою. Пучки хвощів закриті, камбію не мають. Вторинні тканини не утворюються і стебла не здатні до вторинного потовщення. В епідермісі (над асиміляційною тканиною, в улоговинах) є продихи, які складаються з двох пар клітин, розташованих одна над одною. Верхні клітини нерухомі, тому що їх оболонки просочені кремнеземом. Під ними розташована друга пара клітин, які власне є замикальними частинами; вони живі й нормально функціонують. Вузли стебла заповнені тканиною.
Спороносні колоски у хвощів виникають по одному на верхівці головного пагона, а інколи й бічних гілок. Спороносний пагін участі у фотосинтезі не бере. Стробіл має вісь, на якій сидять кільчасто розміщені щиткоподібні спорангієфори. Кожний стробіл складається з шестикутної пластинки (щитка, або столика) з ніжкою у центрі, якою прикріплюється до осі стробіла, та з 4-16 мішкоподібних спорангіїв, розташованих навколо ніжки.
У спорангіях утворюються спори однакової форми і величини. Під час достигання спорангіїв вісь стробіла трохи видовжується, між щитками з’являються проміжки, крізь які спори висипаються із спорангіїв, що розкриваються поздовжніми щілинами. Спори хвоща кулясті, темно-зелені, з товстою оболонкою, що складається з двох шарів — екзини та інтини. Крім того, вони ще вкриті особливою зовнішньою оболонкою, яку називають епіспорієм, або перинієм.
Епіспорій має вигляд двох спірально закручених смужок (елатер). Елатери гігроскопічні: залежно від вологості повітря вони то розкручуються, то скручуються. Завдяки їм спори зчіплюються докупи у грудочки й розносяться вітром або водою. Під час проростання зі спор утворюються заростки (гаметофіти). Вони мають вигляд зелених почленованих пластинок, до того ж жіночі — більш розгалужені, чоловічі — майже не галузяться. Архегонії та антеридії мають звичайну будову. Після запліднення із зиготи розвивається спорофіт, тобто нестатеве покоління хвоща.
Участь хвощів у рослинному покриві доволі мала, хоча їх предки були велетенськими рослинами (каламіти досягали висоти 10-20 м) й утворювали великі ліси. Рештки цих рослин перетворювалися у кам’яне вугілля. Більшість видів хвощів є неїстівними рослинами для тварин, оскільки містять отруйні речовини (хвощ болотяний), або стебла є жорсткими через наявність великої кількості кремнезему (хвощ польовий).
Практичне значення хвощів для людини незначне. Деякі з них є злісними бур’янами (хвощ польовий), бо легко вегетативно розмножуються. Проте одночасно той же хвощ польовий є лікарською (літні пагони використовують як кровоспинний та сечогінний засіб), їстівною (молоді літні пагони, кореневища та бульбочки у відвареному вигляді), фарбувальною (для забарвлення хутра у cipo-жовтий колір) рослиною. Його застосовують у ветеринарії (для загоювання ран). Хвощі є індикаторними рослинами, тобто рослинами, які характеризують умови зовнішнього середовища. На- приклад, хвощ польовий є індикатором кислих грунтів. Там, де його дуже багато, слід проводити вапнування. Пагони деяких видів хвощів (хвощ зимуючий) дуже жорсткі, що обумовлює їх використання замість шліфувального паперу для чищення кухонного посуду, полірування металевих та столярних виробів. Надземна частина деяких хвощів (хвощ польовий) містить значну кількість вітаміну С й солодких цукрів, а підземна — крохмалю.
До прикладу, хвощ лісовий (Equisetum sylvaticum) -багаторічна тіньовитривала рослина заввишки 10-15 см, з тонким темно-бурим розгалуженим кореневищем. Утворює спороносні та вегетативні пагони, які розвиваються навесні одночасно, але різко відрізняються один від одного. Спороносці — червонувато-бурі, нерозгалужені, з гладенькими ребрами. Спороносні колоски (10-40мм завдовжки) довгасто-яйцеподібні або майже циліндричні. Піхви (до 25 мм завдовжки) віддалені одна від одної; зі споду — зелені, зверху — рудувато-бурі, дзвоникоподібні, 2-6 лопатеві, зубці їх зростаються по 2-3. У вузлах спороносних пагонів після дозрівання спор розвиваються кільцях довгих розгалужених горизонтальних або відігнутих униз гілок. Гілки яскраво-зелені, розміщені більш-менш в одній площині. Вегетативні пагони зелені, на верхівці часто пониклі, з 10-18 ребрами. Піхви вегетативних пагонів циліндрично-бокалоподібні; зубці піхов незрослі, відхилені назовні. Росте у листяних і мішаних лісах, на узліссях, серед чагарників зазвичай по всій території України. Спороносить у квітні — травні. Рослина лікарська, фарбувальна.
Спори хвоща
Спори хвощів сфероподібні, діаметром 30—80 мкм, в кожного виду розмір спор являє собою більш-менш постійну величину. У цитоплазмі спор знаходиться велике ядро, навколо якого рівномірно розподілені численні хлоропласти із гранами крохмалю. Із зовнішнього шару оболонки спори при її дозріванні виникають спірально обгорнені навколо тіла спори гігроскопічні стрічки — елатери.
Види
Перелік видів
- Підрід Equisetum
- Equisetum arvense — хвощ польовий
- Equisetum fluviatile — хвощ річковий
- Equisetum palustre — хвощ болотяний
- Equisetum pratense
- Equisetum sylvaticum — хвощ лісовий
- Equisetum telmateia — хвощ великий
- Підрід Hippochaete
- Equisetum giganteum
- Equisetum myriochaetum
- Equisetum hyemale — хвощ зимовий
- Equisetum ramosissimum
- Equisetum scirpoides
- Equisetum variegatum
Природні гібриди
- гібриди видів підроду Equisetum
- Equisetum × litorale Kühlew ex = Equisetum fluviatile × Equisetum arvense
- Equisetum × dycei C.N.Page = Equisetum fluviatile × Equisetum palustre
- Equisetum × willmotii C.N.Page = Equisetum fluviatile × Equisetum telmateia
- Equisetum × rothmaleri C.N.Page = Equisetum arvense × Equisetum palustre
- Equisetum × robertsii Dines = Equisetum arvense × Equisetum telmateia
- Equisetum × mildeanum Rothm. = Equisetum pratense × Equisetum sylvaticum
- Equisetum × bowmanii C.N.Page = Equisetum sylvaticum × Equisetum telmateia
- Equisetum × font-queri Rothm. = Equisetum palustre × Equisetum telmateia
- гібриди видів підроду Hippochaete
- Equisetum × moorei Newman = Equisetum hyemale × Equisetum ramosissimum
- Equisetum × trachydon A.Braun = Equisetum hyemale × Equisetum variegatum
- Equisetum × schaffneri Milde = Equisetum giganteum × Equisetum myriochaetum
- Equisetum × ferrissii Clute = Equisetum hyemale × Equisetum laevigatum
- Equisetum × nelsonii (A.A.Eat.) Schaffn. = Equisetum laevigatum × Equisetum variegatum
Види у флорі України
Найпоширеніші в Україні види роду:
Рослини незаболочених місцезростань
- Хвощ польовий — стебло трохи шорстке: спороносне — рожево-буре; вегетативне — малорозгалужене з багатогранними бічними гілочками;
- Хвощ лісовий — стебло м'яке: спороносне — червонувато-буре з піхвами до 25 мм завдовжки; вегетативне — яскраво-зелене; бічні гілочки дуже розгалужені;
- Хвощ зимовий — стебло жорстке, шорстке, товсте (до 6 мм): вегетативні і спороносні стебла завжди однакові;
- Хвощ лучний — стебло м'яке: спороносне — бурувате або жовтувате з піхвами завдовжки до 15 мм; вегетативне — сизо-зелене; бічні гілочки не галузяться.
Рослини заболочених місцезростань
- Хвощ річковий — заввишки до 150 см, стебло нерозгалужене або трохи розгалужене, з 9—10 опуклими реберцями і широкою центральною порожниною; піхви листків з 9—20 зубцями;
- Хвощ болотяний — заввишки до 50 см, стебло розгалужене, з 4—12 випуклими реберцями і невеликою центральною порожниною; піхви листків з 4—5 зубцями.
Практичне використання
Лікарська, харчова, отруйна, фарбувальна рослина. У науковій медицині використовують безплідні пагони хвоща польового (E. arvense) при запальних процесах сечового міхура, плевритах, при набряках від недостатнього кровопостачання, як сечогінний і кровоспинний засіб.
У траві містяться сапоніни, дубильні й флавонові речовини, кремнієва кислота, вітамін С, каротин, смоли, яблучна, аконітова, щавлева кислоти тощо.
У народній медицині хвощ використовують як сечогінний, кровоспинний засіб, при ревматизмі, атеросклерозі, серцевих недугах, подагрі, хворобах печінки, бронхіті, туберкульозі легень, при наявності піску і каменів у сечовидільних шляхах, при жовчних каменях, гіпертонії, легеневих кровотечах. Ним лікують рани, фурункули, лишаї, екземи та інші хвороби шкіри. Використовують також для полоскання рота і носа при захворюванні слизової оболонки та при носових кровотечах, а також для купання дітей при простудах.
У ветеринарії порошком з висушених рослин присипають рани і виразки.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDBSbGQxOXZibDloYmw5RmNYVnBjMlYwZFcxZlpteDFkbWxoZEdsc1pWOU1kV05mVm1saGRHOTFjaTVxY0djdk1qSXdjSGd0UkdWM1gyOXVYMkZ1WDBWeGRXbHpaWFIxYlY5bWJIVjJhV0YwYVd4bFgweDFZMTlXYVdGMGIzVnlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Молоді спороносні пагони і кореневищні бульбочки хвоща, що містять крохмаль, вітамін С і провітамін А, вживають у їжу в свіжому і відвареному вигляді.
У свіжому вигляді хвощ польовий та інші види хвощів поїдає худоба, випадків отруєння на пасовищах не відмічено. При годівлі сіном із хвоща тварини можуть отруїтися, а іноді й гинуть. Особливо небезпечне сіно із хвоща для коней, а у корів після нього буває пронос, червона сеча, аборти. Хвощ лісовий і зимовий менш токсичні.
Пагони хвоща польового разом з галунами дають сіро-жовту фарбу, придатну для фарбування шерсті.
У народній медицині хвощ лісовий використовують як сечогінний, в'яжучий і кровоспинний засіб, молоді пагони вживають у їжу.
Хвощ зимовий застосовують часто замість наждачного паперу для шліфування дерева, полірування меблів, чищення металевих виробів.
Збирання, переробка та зберігання
Збирають зелені вегетативні пагони хвоща польового влітку (червень — серпень), зриваючи їх або зрізуючи серпом, а в суцільних заростях скошують косою. Перед сушінням відбирають домішки, в тому числі й нелікарські види хвощів. Сушать траву під залізним дахом або під наметами з доброю вентиляцією, розстилаючи тонким шаром на папері або тканині. Зберігають протягом чотирьох років у сухих, добре провітрюваних приміщеннях.
Примітки
- Черных П.Я. Историко-этимологический словарь современного русского языка. — М. : Русский язык, 1999. — Т. 2. — С. 337.
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 6 : У — Я / укл.: Г. П. Півторак та ін. — 568 с. — .
- . earthlingnature.wordpress.com (англ.). Архів оригіналу за 30 листопада 2018. Процитовано 30 листопада 2018.
- Барна І. В. Біологія: довідник школяра та абітурієнта — 3-тє вид., — Тернопіль: Підручники і посібники, 2019. — 334 — 336 с.
Посилання
- Хвощ // Дикі їстівні рослини України / Рева М. Л., Рева Н. Н.. — Київ : «Наукова думка», 1976. — С. 67-68.
- Хвощі // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Джерела
- Єлін Ю. Я., Зерова М. Я., Лушпа В. І., Шаброва С. І. Дари лісів. — К.: «Урожай», 1979
- Єлін Ю. Я., Оляніцька Л. Г., Івченко С. Г. Шкільний визначник рослин. — К.: «Радянська школа», 1988
- Барна І. В. Біологія: довідник школяра та абітурієнта — 3-тє вид., — Тернопіль: Підручники і посібники, 2019. — 257 — 258 с.
![]() | Це незавершена стаття з ботаніки. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hvosh Equisetum rid bagatorichnih trav yanistih sporovih roslin Roslina otrujna mozhe takozh vikoristovuvatisya yak likarska Hvosh Period isnuvannya rannya yura nash chas Hvosh polovij Biologichna klasifikaciya Carstvo Roslini Plantae Klada Sudinni roslini Tracheophyta Viddil Paporotepodibni Polypodiophyta Klas Paporotevidni Polypodiopsida Pidklas Equisetidae Poryadok Equisetales Rodina Hvoshevi Equisetaceae Rid Hvosh Equisetum L Vidi divitis tekst Vikishovishe EquisetumNazvaRodova nazva Equisetum utvorena vid latinskih sliv equus kin saeta griva shetina Analogichno utvoreni nazvi roslini v bagatoh yevropejskih movah pol konski ogon angl horsetail fr queue de cheval ta in Ukrayinska nazva pohodit vid praslov xvostj utvorenogo vid xvost hvist z oglyadu na shozhist roslini z kinskim hvostom Biologichnij opisSteblo zelene zhorstke rebriste proste abo kilchasto rozgaluzhene chleniste skladayetsya z vuzliv i mezhivuzliv zvichajno porozhniste U vidu Equisetum myriochaetum dosyagaye do 7 m visoti Listki luskopodibni rozmisheni yak i gilochki kilcyami zrostayutsya v zubchasti buri pihvi Sporganiyiv 5 10 voni rozvivayutsya na vnutrishnomu boci shitkopodibnih sporolistikiv zibranih u verhivkovij kolosok Sporonosni koloski v odnih vidiv rozvivayutsya na osoblivih vesnyanih bezhlorofilnih pagonah yaki pislya dozrivannya spor vidmirayut i todi virostayut bezplidni zeleni pagoni v inshih pislya dozrivannya spor yih zovnishnya obolonka rozrivayetsya navhrest na 4 strichkopodibni gigroskopichni pruzhinki zavdyaki yakim spori rozkidayutsya grupami Fotosintez vidbuvayetsya v stebli U zhittyevomu cikli perevazhaye sporofit Sporofit vesnyanij pagin burogo koloru na verhivci sporonosnij kolosok sporangij spori Litnij pagin zelenij fotosintezuyuchij Fotosintez vidbuvayetsya v stebli ye korenevishe z dodatkovimi korenyami Gametofit samostijno isnuyuyucha zelena plastinka de mistyatsya anteridij i arhegonij Zigota zarodok sporofit Roste v umovah pidvishenoyi vologosti na lanah lukah na polyah yak bur yan u miscyah z porushenoyu derninoyu na piskah kosah uzdovzh beregiv u lisah Roslina zavvishki 4 40 sm Na korenevishah utvoryuyutsya bulbochki vkorocheni bichni pagoni v yakih vidkladayetsya krohmal Vid vuzliv korenevisha vidhodyat dodatkovi koreni Nadzemni pagoni hvosha polovogo s dvoh vidiv Odni z nih vegetativni zeleni mutovchasto rozgaluzheni litni Nadzemni stebla galuzyatsya Gilki vinikayut u vuzlah stebel kilchasto i vihodyachi nazovni probivayuchis bilya osnovi pihvu zroslih listkiv Litni pagoni do oseni vidmirayut Osnovne zavdannya litnih pagoniv fotosintez Inshi pagoni vesnyani sporonosni rozhevo buri z yavlyayutsya rannoyi vesni ne rozgaluzheni Na verhivci utvoryuyetsya sporonosnij kolosok na osi yakogo roztashovani sporofili yaki nesut sporangiyi zi sporami Pislya sporonoshennya vesnyani pagoni vidmirayut Stebla hvosha rozchlenovani na pravilno pochergovani vuzli ta mizhvuzlya Mizhvuzlya porozhnisti vseredini vuzli zapovneni parenhimnoyu tkaninoyu Rebra susidnih mizhvuzliv cherguyutsya odne z odnim Listki hvosha luskopodibni buri korichnevi pozbavleni hlorofilu Voni zroslisya za vinyatkom verhnih chastin yaki mayut viglyad zubchikiv u trubchastu pihvu prikriplenu osnovoyu do vuzla Vnaslidok redukciyi listkiv praktichnim organom fotosintezu ye steblo v zv yazku z chim u nomu rozvivayetsya asimilyacijna tkanina Na poperechnomu pererizi zroblenomu v dilyanci mizhvuzlya vidno sho zovni steblo nerivne graniste pidvisheni dilyanki rebercya cherguyutsya po kolu z desho vdavlenimi ulogovinami Odnosharovij epidermis pokrivaye steblo iz zovni Obolonki klitin epidermisu prosocheni kremnezemom sho nadaye steblam hvoshiv velikoyi micnosti j tverdosti Do seredini vid epidermisu roztashovana kora j centralnij cilindr stel z kilcem dribnih izolovanih puchkiv z porozhninoyu u centri yaka utvorilasya na misci sercevini U molodih steblah ye sercevina Pid rebercyami roztashovani dilyanki mehanichnoyi tkanini a pid ulogovinami asimilyacijna tkanina Pid kozhnoyu dilyankoyu asimilyacijnoyi tkanini yaka skladayetsya z hlorofilonosnih klitin ye porozhnina Pid mehanichnoyu tkaninoyu pid rebercyami roztashovani providni puchki Providnij puchok hvosha kolateralnij bokobichnij Povernena do centra stebla chastina puchka zajnyata puchkovoyu porozhninoyu po nij peresuvayetsya voda Nad porozhninoyu roztashovana floema Centralnij cilindr zovni otochenij periciklom ta endodermoyu Puchki hvoshiv zakriti kambiyu ne mayut Vtorinni tkanini ne utvoryuyutsya i stebla ne zdatni do vtorinnogo potovshennya V epidermisi nad asimilyacijnoyu tkaninoyu v ulogovinah ye prodihi yaki skladayutsya z dvoh par klitin roztashovanih odna nad odnoyu Verhni klitini neruhomi tomu sho yih obolonki prosocheni kremnezemom Pid nimi roztashovana druga para klitin yaki vlasne ye zamikalnimi chastinami voni zhivi j normalno funkcionuyut Vuzli stebla zapovneni tkaninoyu Sporonosni koloski u hvoshiv vinikayut po odnomu na verhivci golovnogo pagona a inkoli j bichnih gilok Sporonosnij pagin uchasti u fotosintezi ne bere Strobil maye vis na yakij sidyat kilchasto rozmisheni shitkopodibni sporangiyefori Kozhnij strobil skladayetsya z shestikutnoyi plastinki shitka abo stolika z nizhkoyu u centri yakoyu prikriplyuyetsya do osi strobila ta z 4 16 mishkopodibnih sporangiyiv roztashovanih navkolo nizhki U sporangiyah utvoryuyutsya spori odnakovoyi formi i velichini Pid chas dostigannya sporangiyiv vis strobila trohi vidovzhuyetsya mizh shitkami z yavlyayutsya promizhki kriz yaki spori visipayutsya iz sporangiyiv sho rozkrivayutsya pozdovzhnimi shilinami Spori hvosha kulyasti temno zeleni z tovstoyu obolonkoyu sho skladayetsya z dvoh shariv ekzini ta intini Krim togo voni she vkriti osoblivoyu zovnishnoyu obolonkoyu yaku nazivayut episporiyem abo periniyem Episporij maye viglyad dvoh spiralno zakruchenih smuzhok elater Elateri gigroskopichni zalezhno vid vologosti povitrya voni to rozkruchuyutsya to skruchuyutsya Zavdyaki yim spori zchiplyuyutsya dokupi u grudochki j roznosyatsya vitrom abo vodoyu Pid chas prorostannya zi spor utvoryuyutsya zarostki gametofiti Voni mayut viglyad zelenih pochlenovanih plastinok do togo zh zhinochi bilsh rozgaluzheni cholovichi majzhe ne galuzyatsya Arhegoniyi ta anteridiyi mayut zvichajnu budovu Pislya zaplidnennya iz zigoti rozvivayetsya sporofit tobto nestateve pokolinnya hvosha Uchast hvoshiv u roslinnomu pokrivi dovoli mala hocha yih predki buli veletenskimi roslinami kalamiti dosyagali visoti 10 20 m j utvoryuvali veliki lisi Reshtki cih roslin peretvoryuvalisya u kam yane vugillya Bilshist vidiv hvoshiv ye neyistivnimi roslinami dlya tvarin oskilki mistyat otrujni rechovini hvosh bolotyanij abo stebla ye zhorstkimi cherez nayavnist velikoyi kilkosti kremnezemu hvosh polovij Praktichne znachennya hvoshiv dlya lyudini neznachne Deyaki z nih ye zlisnimi bur yanami hvosh polovij bo legko vegetativno rozmnozhuyutsya Prote odnochasno toj zhe hvosh polovij ye likarskoyu litni pagoni vikoristovuyut yak krovospinnij ta sechoginnij zasib yistivnoyu molodi litni pagoni korenevisha ta bulbochki u vidvarenomu viglyadi farbuvalnoyu dlya zabarvlennya hutra u cipo zhovtij kolir roslinoyu Jogo zastosovuyut u veterinariyi dlya zagoyuvannya ran Hvoshi ye indikatornimi roslinami tobto roslinami yaki harakterizuyut umovi zovnishnogo seredovisha Na priklad hvosh polovij ye indikatorom kislih gruntiv Tam de jogo duzhe bagato slid provoditi vapnuvannya Pagoni deyakih vidiv hvoshiv hvosh zimuyuchij duzhe zhorstki sho obumovlyuye yih vikoristannya zamist shlifuvalnogo paperu dlya chishennya kuhonnogo posudu poliruvannya metalevih ta stolyarnih virobiv Nadzemna chastina deyakih hvoshiv hvosh polovij mistit znachnu kilkist vitaminu S j solodkih cukriv a pidzemna krohmalyu Do prikladu hvosh lisovij Equisetum sylvaticum bagatorichna tinovitrivala roslina zavvishki 10 15 sm z tonkim temno burim rozgaluzhenim korenevishem Utvoryuye sporonosni ta vegetativni pagoni yaki rozvivayutsya navesni odnochasno ale rizko vidriznyayutsya odin vid odnogo Sporonosci chervonuvato buri nerozgaluzheni z gladenkimi rebrami Sporonosni koloski 10 40mm zavdovzhki dovgasto yajcepodibni abo majzhe cilindrichni Pihvi do 25 mm zavdovzhki viddaleni odna vid odnoyi zi spodu zeleni zverhu ruduvato buri dzvonikopodibni 2 6 lopatevi zubci yih zrostayutsya po 2 3 U vuzlah sporonosnih pagoniv pislya dozrivannya spor rozvivayutsya kilcyah dovgih rozgaluzhenih gorizontalnih abo vidignutih uniz gilok Gilki yaskravo zeleni rozmisheni bilsh mensh v odnij ploshini Vegetativni pagoni zeleni na verhivci chasto ponikli z 10 18 rebrami Pihvi vegetativnih pagoniv cilindrichno bokalopodibni zubci pihov nezrosli vidhileni nazovni Roste u listyanih i mishanih lisah na uzlissyah sered chagarnikiv zazvichaj po vsij teritoriyi Ukrayini Sporonosit u kvitni travni Roslina likarska farbuvalna Spori hvoshaSpori hvoshiv sferopodibni diametrom 30 80 mkm v kozhnogo vidu rozmir spor yavlyaye soboyu bilsh mensh postijnu velichinu U citoplazmi spor znahoditsya velike yadro navkolo yakogo rivnomirno rozpodileni chislenni hloroplasti iz granami krohmalyu Iz zovnishnogo sharu obolonki spori pri yiyi dozrivanni vinikayut spiralno obgorneni navkolo tila spori gigroskopichni strichki elateri VidiPerelik vidiv Pidrid Equisetum Equisetum arvense hvosh polovij Equisetum fluviatile hvosh richkovij Equisetum palustre hvosh bolotyanij Equisetum pratense Equisetum sylvaticum hvosh lisovij Equisetum telmateia hvosh velikij Pidrid Hippochaete Equisetum giganteum Equisetum myriochaetum Equisetum hyemale hvosh zimovij Equisetum ramosissimum Equisetum scirpoides Equisetum variegatum Prirodni gibridi gibridi vidiv pidrodu Equisetum Equisetum litorale Kuhlew ex Equisetum fluviatile Equisetum arvense Equisetum dycei C N Page Equisetum fluviatile Equisetum palustre Equisetum willmotii C N Page Equisetum fluviatile Equisetum telmateia Equisetum rothmaleri C N Page Equisetum arvense Equisetum palustre Equisetum robertsii Dines Equisetum arvense Equisetum telmateia Equisetum mildeanum Rothm Equisetum pratense Equisetum sylvaticum Equisetum bowmanii C N Page Equisetum sylvaticum Equisetum telmateia Equisetum font queri Rothm Equisetum palustre Equisetum telmateia gibridi vidiv pidrodu Hippochaete Equisetum moorei Newman Equisetum hyemale Equisetum ramosissimum Equisetum trachydon A Braun Equisetum hyemale Equisetum variegatum Equisetum schaffneri Milde Equisetum giganteum Equisetum myriochaetum Equisetum ferrissii Clute Equisetum hyemale Equisetum laevigatum Equisetum nelsonii A A Eat Schaffn Equisetum laevigatum Equisetum variegatum Vidi u flori Ukrayini Najposhirenishi v Ukrayini vidi rodu Roslini nezabolochenih miscezrostan Hvosh polovij steblo trohi shorstke sporonosne rozhevo bure vegetativne malorozgaluzhene z bagatogrannimi bichnimi gilochkami Hvosh lisovij steblo m yake sporonosne chervonuvato bure z pihvami do 25 mm zavdovzhki vegetativne yaskravo zelene bichni gilochki duzhe rozgaluzheni Hvosh zimovij steblo zhorstke shorstke tovste do 6 mm vegetativni i sporonosni stebla zavzhdi odnakovi Hvosh luchnij steblo m yake sporonosne buruvate abo zhovtuvate z pihvami zavdovzhki do 15 mm vegetativne sizo zelene bichni gilochki ne galuzyatsya Roslini zabolochenih miscezrostan Hvosh richkovij zavvishki do 150 sm steblo nerozgaluzhene abo trohi rozgaluzhene z 9 10 opuklimi rebercyami i shirokoyu centralnoyu porozhninoyu pihvi listkiv z 9 20 zubcyami Hvosh bolotyanij zavvishki do 50 sm steblo rozgaluzhene z 4 12 vipuklimi rebercyami i nevelikoyu centralnoyu porozhninoyu pihvi listkiv z 4 5 zubcyami Praktichne vikoristannyaLikarska harchova otrujna farbuvalna roslina U naukovij medicini vikoristovuyut bezplidni pagoni hvosha polovogo E arvense pri zapalnih procesah sechovogo mihura plevritah pri nabryakah vid nedostatnogo krovopostachannya yak sechoginnij i krovospinnij zasib U travi mistyatsya saponini dubilni j flavonovi rechovini kremniyeva kislota vitamin S karotin smoli yabluchna akonitova shavleva kisloti tosho U narodnij medicini hvosh vikoristovuyut yak sechoginnij krovospinnij zasib pri revmatizmi aterosklerozi sercevih nedugah podagri hvorobah pechinki bronhiti tuberkulozi legen pri nayavnosti pisku i kameniv u sechovidilnih shlyahah pri zhovchnih kamenyah gipertoniyi legenevih krovotechah Nim likuyut rani furunkuli lishayi ekzemi ta inshi hvorobi shkiri Vikoristovuyut takozh dlya poloskannya rota i nosa pri zahvoryuvanni slizovoyi obolonki ta pri nosovih krovotechah a takozh dlya kupannya ditej pri prostudah U veterinariyi poroshkom z visushenih roslin prisipayut rani i virazki Gutaciya na pagoni hvoshu Molodi sporonosni pagoni i korenevishni bulbochki hvosha sho mistyat krohmal vitamin S i provitamin A vzhivayut u yizhu v svizhomu i vidvarenomu viglyadi U svizhomu viglyadi hvosh polovij ta inshi vidi hvoshiv poyidaye hudoba vipadkiv otruyennya na pasovishah ne vidmicheno Pri godivli sinom iz hvosha tvarini mozhut otruyitisya a inodi j ginut Osoblivo nebezpechne sino iz hvosha dlya konej a u koriv pislya nogo buvaye pronos chervona secha aborti Hvosh lisovij i zimovij mensh toksichni Pagoni hvosha polovogo razom z galunami dayut siro zhovtu farbu pridatnu dlya farbuvannya shersti U narodnij medicini hvosh lisovij vikoristovuyut yak sechoginnij v yazhuchij i krovospinnij zasib molodi pagoni vzhivayut u yizhu Hvosh zimovij zastosovuyut chasto zamist nazhdachnogo paperu dlya shlifuvannya dereva poliruvannya mebliv chishennya metalevih virobiv Zbirannya pererobka ta zberigannyaZbirayut zeleni vegetativni pagoni hvosha polovogo vlitku cherven serpen zrivayuchi yih abo zrizuyuchi serpom a v sucilnih zarostyah skoshuyut kosoyu Pered sushinnyam vidbirayut domishki v tomu chisli j nelikarski vidi hvoshiv Sushat travu pid zaliznim dahom abo pid nametami z dobroyu ventilyaciyeyu rozstilayuchi tonkim sharom na paperi abo tkanini Zberigayut protyagom chotiroh rokiv u suhih dobre provitryuvanih primishennyah PrimitkiChernyh P Ya Istoriko etimologicheskij slovar sovremennogo russkogo yazyka M Russkij yazyk 1999 T 2 S 337 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 2012 T 6 U Ya ukl G P Pivtorak ta in 568 s ISBN 978 966 00 0197 8 earthlingnature wordpress com angl Arhiv originalu za 30 listopada 2018 Procitovano 30 listopada 2018 Barna I V Biologiya dovidnik shkolyara ta abituriyenta 3 tye vid Ternopil Pidruchniki i posibniki 2019 334 336 s ISBN 978 966 07 2756 4PosilannyaHvosh Diki yistivni roslini Ukrayini Reva M L Reva N N Kiyiv Naukova dumka 1976 S 67 68 Hvoshi Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 DzherelaYelin Yu Ya Zerova M Ya Lushpa V I Shabrova S I Dari lisiv K Urozhaj 1979 Yelin Yu Ya Olyanicka L G Ivchenko S G Shkilnij viznachnik roslin K Radyanska shkola 1988 Barna I V Biologiya dovidnik shkolyara ta abituriyenta 3 tye vid Ternopil Pidruchniki i posibniki 2019 257 258 s ISBN 978 966 07 2756 4 Ce nezavershena stattya z botaniki Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi