Джон Аддінґтон Сімондз молодший (англ. John Addington Symonds, Jr., [ˈsɪməndz]; 5 жовтня 1840 — 19 квітня 1893) — англійський поет і літературний критик. Історик культури, відомий своїми роботами про епоху Відродження, а також численними біографіями письменників і художників. Хоча одружений і мав дітей, Сімондз підтримував чоловіче кохання (гомосексуальність), яке, на його думку, могло включати як педерастичні, так і егалітарні стосунки, називав це l'amour de l'impossible («любов до неможливого»). Він також написав багато віршів, натхненних власними одностатевими романами.
Джон Аддінґтон Сімондз | |
---|---|
англ. John Addington Symonds | |
![]() Сімондз. Малюнок для Волта Вітмена, датований 1889 роком | |
Народився | 5 жовтня 1840[1][2][…] Бристоль, Англія, Сполучене Королівство |
Помер | 19 квітня 1893[1][2][…] (52 роки) Рим, Італія[4] |
Поховання | Римський протестантський цвинтар[5] |
Діяльність | поет, мистецтвознавець, письменник, літературний критик, автор, історик, перекладач |
Галузь | поезія[6], літературна критика[6] і історія культури[6] |
Alma mater | Школа Герроу і Університет Оксфорда |
Знання мов | англійська[1][6][…] |
Заклад | коледж Магдалени[d] |
Батько | d[9] |
Мати | d[10][9] |
Брати, сестри | d[9], d[9] і d[9] |
У шлюбі з | d[9] |
Діти | d[10][9] і d[9] |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhqTDBwdmFHNWZRV1JrYVc1bmRHOXVYMU41Ylc5dVpITmZKVEk0Y0c5bGRDVXlPVjlpZVY5TmVXVnljeTVxY0djdk1qSXdjSGd0U205b2JsOUJaR1JwYm1kMGIyNWZVM2x0YjI1a2MxOGxNamh3YjJWMEpUSTVYMko1WDAxNVpYSnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpoTDBwdmFHNWZRV1JrYVc1bmRHOXVYMU41Ylc5dVpITmZKVEk0Y0c5bGRDVXlPVjlpZVY5UGNuTnBMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFLYjJodVgwRmtaR2x1WjNSdmJsOVRlVzF2Ym1Selh5VXlPSEJ2WlhRbE1qbGZZbmxmVDNKemFTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Біографія
Раннє життя
Сімондз народився в Бристолі, Англія, 5 жовтня 1840 року. Його батько, лікар старший (1807—1871), був автором книг «Кримінальна відповідальність» (англ. Criminal Responsibility; 1869), «Принципи краси» (англ. The Principles of Beauty; 1857) та «Сон та сни» (англ. Sleep and Dreams). Молодший Сімондз, якого вважали делікатним, після 14 років не брав участі в іграх у школі Герроу, і не виглядало, що кар'єра вченого йому підійде. 1851 року батько купив , і його син став там жити з десяти років. Сам Сімондз вважав, що цей переїзд мав великий і благотворний вплив на його здоров'я та духовний розвиток. Делікатний стан Сімондза продовжувався, в дитинстві він страждав від кошмарів, у яких трупи в його ліжку та під ним спонукали до ; одного разу він ледь не потонув, коли, сновидою дістався до цистерни з дощовою водою на горищі будинку Кліфтон-Гілл. За словами Сімондза, ангел із «блакитними очима та хвилястим світлим волоссям» розбудив його та привів у безпечне місце; ця фігура часто відвідувала сни Сімондза і потенційно була його першим гомосексуальним пробудженням.
У січні 1858 року Сімондз отримав листа від свого друга Альфреда Претора (англ. Alfred Pretor; 1840—1908), який розповів про свій роман із їхнім директором . Сімондз був шокований і відчув огиду, почуття ускладнювалося його зростаючим усвідомленням власної гомосексуальності. Він не згадував про цей випадок понад року, доки в 1859 році, будучи студентом Оксфордського університету, він не розповів цю історію , професору латинської мови. Конінгтон схвалював романтичні стосунки між чоловіками та хлопцями. Раніше він подарував Сімондзу примірник Ionica, збірки гомоеротичних віршів , впливового вчителя Ітонського коледжу та прихильника педерастичної педагогіки. Конінгтон заохотив Сімондза розповісти батькові про роман свого друга, у результаті старший Сімондз змусив Вона піти з роботи в Герроу. Претор був розлючений участю хлопця в цьому, і більше ніколи не розмовляв із Сімондзом.
Восени 1858 року Сімондз поступив до коледжу Бейлліол (Оксфорд) як на загальних підставах («простолюдин»), але отримав стипендію наступного року. Навесні того ж року він закохався у Вільяма Фіра Даєра (англ. William Fear Dyer; 1843—1905), бристольського хориста, молодшого на три роки. У них був цнотливий роман, який тривав рік, поки Сімондз не розірвав стосунки. Дружба тривала ще кілька років, принаймні до 1864 року. Даєр став органістом і хормейстером церкви Святого Миколая в Бристолі.
В Оксфордському університеті Сімондз зайнявся навчанням і почав демонструвати свої академічні здібності. У 1860 році він вперше взяв участь у (набір екзаменів) і виграв з віршем про «Ескоріал»; у 1862 році він отримав перше місце у курсах , а в 1863 році виграв у конкурсі «Англійське есе канцлера» (англ. Chancellor's English Essay).
У 1862 році Сімондза обрали членом відкритої стипендії консервативного (Оксфорд). Він подружився з К. Дж. Г. Шортінґом (англ. C. G. H. Shorting), якого взяв приватним учнем. Коли Сімондз відмовився допомогти Шортінґу зі вступом до Маґдален, той написав керівництву школи, стверджуючи, що «я [Сімондз] підтримав його в його пошуках хориста Волтера Томаса Ґолдена (англ. Walter Thomas Goolden; 1848—1901), що я поділяв його звички і схилявся на той самий шлях». Хоча Сімондза офіційно визнали невинним у будь-яких правопорушеннях, він зазнав зриву через стрес і незабаром після цього залишив університет і поїхав до Швейцарії.
Особисте життя
У Швейцарії він познайомився з Джанет Кетрін Норт (англ. Janet Catherine North; сестрою художниці-ботаніки Маріанни Норт, 1830—1890). Вони одружилися в Гастінгсі 10 листопада 1864 року. Вони оселилися в Лондоні і мали чотирьох доньок: Джанет (народилася 1865), Шарлотта (народилася 1867), Маргарет (Медж) (народилася 1869) і Кетрін (народилася 1875; її пізніше нагороджено за творчість як даму ). Едвард Лір написав поему «Сова і киця» для трирічної Джанет.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZrTDA1dmNtMWhibDlOYjI5eUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMU9iM0p0WVc1ZlRXOXZjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Перебуваючи в Кліфтоні в 1868 році, Сімондз зустрів і закохався в Нормана Мура (англ. Norman Moor; 10 січня 1851 — 6 березня 1895), юнака, який збирався вступити до Оксфорда, і став його учнем. У Сімондза й Мура був чотирирічний роман, але вони не займалися сексом, хоча, згідно із записом у щоденнику Сімондза від 28 січня 1870 року, «я роздягнув його догола і годував зір, дотик і рот цим [побаченим]». Стосунки займали значну частину його часу, включно з випадком, коли він покинув сім'ю та поїхав до Італії та Швейцарії з Муром. Цей незавершений роман також надихнув його найпродуктивніший період створення віршів, опублікованих 1880 році під назвою «Нове і старе: том віршів» (англ. New and Old: A Volume of Verse).
Кар'єра
Сімондз мав намір вивчати право, але його здоров'я знову підвело і він був змушений подорожувати. Повернувшись до Кліфтона, він читав там лекції як у коледжі, так і в жіночій школі. Зі своїх лекцій він підготував нариси до «Вступу до вивчення Данте» (англ. Introduction to the Study of Dante; 1872) і «Вивчення грецьких поетів» (англ. Studies of the Greek Poets; 1873—1876).
Тим часом Сімондз працював над своєю головною працею «Відродження в Італії» (англ. Renaissance in Italy), яка вийшла в семи томах з інтервалом між 1875 і 1886 роками. Після свого есе про Відродження в Оксфорді, Сімондз хотів глибше вивчити епоху та наголосити на пробудженні мистецтва та літератури в Європі. Його роботу перервала важка хвороба. У 1877 році його життя було під загрозою. Одужавши в Давосі, він повірив, що це єдине місце, де він міг насолоджуватися життям.
Сімондз практично зробив Давос своїм домом, і написав про це в «Наше життя на Швейцарському нагір'ї» (англ. Our Life in the Swiss Highlands; 1891). Сімондз став громадянином міста; брав участь у міських справах, товаришував із селянами, поділяв їхні інтереси. Там він написав більшість своїх книг: біографії Персі Біші Шеллі (1878), Філіпа Сідні (1886), Бена Джонсона (1886) і Мікеланджело (1893), кілька томів поезії та есе, а також переклад «Автобіографія Бенвенуто Челліні» (англ. Autobiography of Benvenuto Cellini; 1887).
Там Сімондз також закінчив своє дослідження епохи Відродження, роботу, завдяки якій його головним чином пам'ятають. Протягом усього життя він був гарячково активним. Враховуючи слабке здоров'я, його продуктивність була надзвичайною. У рік смерті він опублікував дві праці, збірку нарисів «У ключі синього» (англ. In the Key of Blue) та монографію про Волта Вітмена. Його діяльність була безперервною до останнього момента.
Сімондз відчував пристрасть до Італії, і протягом багатьох років проживав восени в будинку свого друга, , на Дзаттере, у Венеції. У 1891 році він зробив спробу відвідати Карла Генріха Ульріха (англ. Karl Heinrich Ulrichs) в Л'Аквілі. Він помер у Римі і був похований біля могили Персі Біші Шеллі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTHlWRE1pVkJOMU41Ylc5dVpITWxNa05mU205b2JsOUJaR1JwYm1kMGIyNWZMVjlVYjIxaVlWOWhiRjlEYVcxcGRHVnliMTloWTJGMGRHOXNhV052SlRKRFgxSnZiV0ZmTFY5R2IzUnZYMlJwWDAxaGMzTnBiVzlmUTI5dWMyOXNhVjh4T1RrMlh6SXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZETWlWQk4xTjViVzl1WkhNbE1rTmZTbTlvYmw5QlpHUnBibWQwYjI1ZkxWOVViMjFpWVY5aGJGOURhVzFwZEdWeWIxOWhZMkYwZEc5c2FXTnZKVEpEWDFKdmJXRmZMVjlHYjNSdlgyUnBYMDFoYzNOcGJXOWZRMjl1YzI5c2FWOHhPVGsyWHpJdWFuQm4uanBn.jpg)
Спадщина
Сімондз залишив свої документи та свою автобіографію в руках Брауна, який написав відцензуровану біографію в 1895 році, і яку ще більше позбавив гомоеротичного змісту перед публікацією. У 1926 році, отримавши документи Сімондза, Госсе спалив усе, крім мемуарів, на розчарування онуки Сімондза.
Сімондз був хворобливо заглиблений у себе, але мав здатність діяти. У «Розмовах і балакунах» (англ. Talks and Talkers) його сучасник, письменник Роберт Луїс Стівенсон, описав Сімондза (відомого як «Опалштайн» у есе Стівенсона) як «найкращого з балакунів, які оспівують землю та мистецтво, квіти та коштовності, вино та музику, у місячній, серенадній манері, як до легкої гітари». Сімондз був меланхоліком.
Ця сторона його натури розкривається в його гномічній поезії, і особливо в сонетах його Animi Figura (1882). Він із великою тонкістю зобразив власний характер. Можливо, його поезія скоріше поезія студента, ніж натхненного співака, але в ній є моменти глибоких роздумів і емоцій.
Дійсно, саме в уривках і витягах Сімондз виглядає якнайкраще. Багаті описами, сповнені , його твори позбавлені гармонії та єдності. Його переклади є одними з найкращих у мові; тут для нього знайшлося завдання, і він зміг розщедритися на нього багатством кольорів і швидкою симпатією, які були його характерними рисами.
Гомосексуальні твори
1873 року Сімондз написав твір «Проблема грецької етики» (англ. A Problem in Greek Ethics), який пізніше буде названо . Його надихнула поезія Волта Вітмена, з яким листувався. Твір, «можливо, найбільш повний панегірик грецькій любові», залишався неопублікованим протягом десяти років, а потім був надрукований спочатку лише обмеженим тиражем для приватного розповсюдження. Хоча «Оксфордський словник англійської мови» приписує письменнику-медику введення слова «гомосексуал» в англійську мову в 1892 році, Сімондз уже використовував це слово в «Проблемі грецької етики». Усвідомлюючи табуйовану природу своєї теми, Сімондз у листі до потенційного читача книги побіжно згадав педерастію як «звичай, про який не можна згадувати», але визначив «грецьке кохання» в самому есе як «пристрасне і ентузіастична прихильність, що існує між чоловіком і юнаками, визнана суспільством і захищена думкою, яка, хоча й не була вільна від чуттєвості, не вироджувалась у просту розпусту».
Сімондз вивчав класику під керівництвом в коледжі Бейлліол в Оксфорді, а пізніше працював з Джоветтом над англійським перекладом «Симпозіум» (англ. Symposium) Платона. Джоветт критично ставився до думок Сімондза щодо сексуальності, але коли Сімондза безпідставко звинуватили в розбещенні хористів, Джоветт підтримав його, незважаючи на його власні неоднозначні погляди на відношення еллінізму до сучасних правових і соціальних проблем, які торкалися гомосексуалів.
Сімондз також перекладав класичну поезію на гомоеротичні теми та писав вірші, спираючись на давньогрецькі образи та мову, такі як «Евдіад» (англ. Eudiades), який називають «найвідомішим із його гомоеротичних віршів». У той час як табу вікторіанської Англії заважали Сімондзові відкрито говорити про гомосексуальність, його твори, опубліковані для широкої аудиторії, містили сильний підтекст і були одним із перших прямих посилань на сексуальне кохання між чоловіками в англійській літературі. Наприклад, у «Зустрічі Давида та Йонатана» (англ. The Meeting of David and Jonathan) 1878 року Джонатан бере Давида «У свої обійми сили / [і] в цьому поцілунку / Душа в душу була пов'язана і блаженство до блаженства». Того ж року його переклади сонетів Мікеланджело до коханого художника Томмазо Кавальєрі відновлюють первинні чоловічі займенники, які попередні редактори зробили жіночими. У листопаді 2016 року гомоеротична поема Сімондза «Пісня плавця» (англ. The Song of the Swimmer), написана в 1867 році, була вперше опублікована в «Times Literary Supplement».
Бісексуальність Сімондза стала відкритою таємницею в певних літературних і культурних колах. Його приватні мемуари, написані (але так і не завершені) протягом чотирьох років з 1889 по 1893 роки, складають першу з відомих самосвідомих автобіографій ЛГБТ.
Донька Сімондза, Мадж Вон (англ. Madge Vaughan), ймовірно, була першою одностатевою закоханістю письменниці Вірджинії Вулф, хоча немає жодних доказів того, що це почуття було взаємним. Вулф була двоюрідною сестрою її чоловіка . Інша донька, Шарлотта Сімондз (англ. Charlotte Symonds), вийшла заміж за класика . Генрі Джеймс використав деякі подробиці життя Сімондза, особливо стосунки між ним і його дружиною, як відправну точку для оповідання (1884).
Через понад сто років після смерті Сімондза, у 2007 році, його перша робота про гомосексуальність, «Солдатська любов і пов'язані матерії» (англ. Soldier Love and Related Matter), була нарешті опублікована Ендрю Дакінзом (англ. Andrew Dakyns; онук соратника Сімондза, ) в Істборні, Е. Сассекс, Англія. Робота стала відома як «Soldatenliebe», оскільки була обмежена німецьким виданням. Англійський текст Сімондза втрачено. Цей переклад і редакція Дакінза є єдиною версією, яка коли-небудь з'являлася рідною мовою автора.
Роботи
- The Renaissance. An Essay (1863)
- Miscellanies by John Addington Symonds, M.D.,: Selected and Edited with an Introductory Memoir, by His Son (1871)
- Introduction to the Study of Dante (1872)
- Studies of the Greek Poets, 2 vol. (1873, 1876)
- Renaissance in Italy, 7 vol. (1875–86)
- Shelley (1878)
- Sketches in Italy and Greece (London, Smith and Elder 1879)
- Sketches and Studies in Italy (London, Smith and Elder 1879)
- Animi Figura (1882)
- Sketches in Italy (Selections prepared by Symonds, arranged, so as to, in his own words in a Prefatory Note, «adapt itself to the use of travellers rather than of students»; Leipzig, Bernhard Tauchnitz 1883)
- A Problem in Greek Ethics (1883)
- Shakspere's Predecessors in the English Drama (1884)
- New Italian Sketches (Bernard Tauchnitz: Leipzig, 1884)
- Wine, Women, and Song. Medieval Latin Students' Songs (1884) English translations/paraphrases.
- Autobiography of Benvenuto Cellini (1887) An English translation.
- A Problem in Modern Ethics (1891)
- Our Life in the Swiss Highlands (1892) (with his daughter Margaret Symonds as coauthor)
- Essays: Speculative and Suggestive (1893)
- In the Key of Blue (1893)
- The Life of Michelangelo Buonarroti (1893)
- Walt Whitman. A Study (1893)
Див. також
Виноски
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Encyclopædia Britannica
- SNAC — 2010.
- Зведений список імен діячів мистецтва — 2013.
- Find a Grave — 1996.
- Czech National Authority Database
- Симондс // Малый энциклопедический словарь — 2 — СПб: 1909. — Т. 2.
- Симондс, Джон // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1900. — Т. XXIXа. — С. 931.
- Kindred Britain
- Lundy D. R. The Peerage
- McKenna, Neil (2009). The Secret Life of Oscar Wilde. Basic Books. ISBN .
- Waugh, 1911.
- Kaplan, Morris B. (2012) Sodom on the Thames: Sex, Love, and Scandal in Wilde Times. . . p. 112
- Phyllis Grosskurth (ed.). (1986) The Memoirs of John Addington Symonds, Chicago: University of Chicago Press. . p. 131
- Booth, H.J. (2002). Same-sex desire, ethics and double-mindedness: The correspondence of Henry Graham Dakyns, Henry Sidgwick and John Addington Symonds. Journal of European Studies. 32 (125–126): 283—301. doi:10.1177/004724410203212514.
- . Архів оригіналу за 24 October 2006. Процитовано 15 листопада 2006.
- Schultz, Bart (2004) Henry Sidgwick: Eye of the Universe — An Intellectual Biography. Cambridge University Press. pp. 408—409
- . Dictionaryofartistorians.org. Архів оригіналу за 3 October 2006. Процитовано 15 листопада 2006.
- Buckton, Oliver S. (1998) Secret Selves: Confession and Same-Sex Desire in Victorian Autobiography. University of North Carolina Press. . p. 95
- . Архів оригіналу за 9 November 2006. Процитовано 15 листопада 2006.
- Katz, Love Stories, pp. 243—244. Katz notes that «Whitman's knowledge of and response to ancient Greek love is the subject for a major study» (p. 381, note 6).
- DeJean, Joan (1989). Sex and Philology. Representations. 27 (27): 148—171. doi:10.1525/rep.1989.27.1.99p02997. JSTOR 2928488.
- Katz, Love Stories, p. 244. A Problem in Greek Ethics was later published without attribution in 's Sexual Inversion (1897); see Eric O. Clarke, Virtuous Vice: Homoeroticism and the Public Sphere (, 2000), p. 144.
- Katz, Love Stories, p. 262.
- As quoted by Pulham, Art and Transitional Object, p. 59, and Anne Hermann, Queering the Moderns: Poses/Portraits/Performances (St. Martin's Press, 2000), p. 148.
- (1993) The Seduction of the Mediterranean: Writing, Art, and Homosexual Fantasy. Routledge. 0415093120. p. 78.
- Dowling, Linda (1994) Hellenism and Homosexuality. Cornell University Press. . p. 74, notes that Jowett, in his lectures and introductions, discussed love between men and women when Plato himself had been talking about the Greek love for boys.
- Dowling, Linda (1994) Hellenism and Homosexuality. Cornell University Press. . pp. 88, 91.
- Regis, Amber (2016). The Private Writing of J.A. Symonds. www.the-tls.co.uk. Процитовано 25 листопада 2016.
- Soldier Love and Related Matter translated and edited by Andrew Dakyns.
- Shakespere's predecessors in the English drama, by John Addington Symonds. Smith, Elder & co. 1884.
- Review of Shakspere's Predecessors in the English Drama by John Addington Symonds. The Quarterly Review. 161: 330—381. October 1885.
- Wine, women, and song; mediaeval Latin students' songs now first translated into English verse with an essay. 1884.
- Our life in the Swiss highlands. A. and C. Black. 1892.
Список літератури
- Waugh, Arthur (1911). "Symonds, John Addington". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. Vol. 26 (11th ed.). Cambridge University Press.
- Urquhart, Alexander Reid (1898). "Symonds, John Addington (1807-1871)" . In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. Vol. 55. London: Smith, Elder & Co.
- Norton, Rictor. Symonds, John Addington (1840–1893). (Oxford Dictionary of National Biography) (вид. онлайн). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/26888.
{{}}
: Cite має пусті невідомі параметри:|HIDE_PARAMETER15=
,|HIDE_PARAMETER13=
,|HIDE_PARAMETER21=
,|HIDE_PARAMETER30=
,|HIDE_PARAMETER14=
,|HIDE_PARAMETER17=
,|HIDE_PARAMETER32=
,|HIDE_PARAMETER16=
,|HIDE_PARAMETER25=
,|HIDE_PARAMETER24=
,|HIDE_PARAMETER9=
,|HIDE_PARAMETER3=
,|HIDE_PARAMETER4=
,|HIDE_PARAMETER2=
,|HIDE_PARAMETER28=
,|HIDE_PARAMETER18=
,|HIDE_PARAMETER20=
,|HIDE_PARAMETER5=
,|HIDE_PARAMETER19=
,|HIDE_PARAMETER10=
,|HIDE_PARAMETER33=
,|HIDE_PARAMETER31=
,|HIDE_PARAMETER29=
,|HIDE_PARAMETER11=
,|HIDE_PARAMETER26=
,|HIDE_PARAMETER8=
,|HIDE_PARAMETER7=
,|HIDE_PARAMETER23=
,|HIDE_PARAMETER27=
та|HIDE_PARAMETER12=
() (Необхідна підписка або членство в публічній бібліотеці Сполученого Королівства .)
Подальше читання
- Phyllis Grosskurth, John Addington Symonds: A Biography (1964)
- Phyllis Grosskurth (ed.), The Memoirs of John Addington Symonds Hutchinson (1984)
- Whitney Davis Queer Beauty, chapter 4: «Double Mind: Hegel, Symonds, and Homoerotic Spirit in Renaissance Art». Columbia University Press, 2010.
- David Amigoni and Amber K. Regis (ed.) '(Re)Reading John Addington Symonds.' Special Issue of English Studies, 94:2 (2013).
- Amber K. Regis (ed.), The Memoirs of John Addington Symonds: A Critical Edition (2016)
Посилання
- Works by John Addington Symonds at Project Gutenberg
- Works by or about John Addington Symonds at Internet Archive
- Works by John Addington Symonds at LibriVox (public domain audiobooks)
- John Addington Symonds papers Archived 31 July 2009 at the Wayback Machine, University of Bristol Library Special Collections
- Symonds's translation of The Life of Benvenuto Cellini, Vol. 1, Posner Library, Carnegie Mellon University Vol. 2, Carnegie Mellon University
- John Addington Symonds, Waste: a lecture delivered at the Bristol institution for the advancement of science, literature..., 1863
- John Addington Symonds, The Principles of Beauty, 1857
- John Addington Symonds, The Renaissance, an essay, 1863
- «Renaissance», Encyclopædia Britannica, 9th edition, 1875–89, 1902encyclopedia.com. Retrieved 21 April 2017.
- , GLBTQ encyclopaedia
- 2010 Symonds International Symposium
- Michael Matthew Kaylor, Secreted Desires: The Major Uranians: Hopkins, Pater and Wilde (2006)
- Robert Peters' MSS, Indiana University
- David Beres, Review of The Letters of John Addington Symonds, ed. Herbert M. Schueller and Robert L. Peters, Psychoanalytic Quarterly 40 (1971)
- Rictor Norton, «The Life and Writings of John Addington Symonds (1840—1893)»
- John Addington Symonds Project, Classics Research Lab at Johns Hopkins University
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pro jogo batka div Dzhon Addington Simondz molodshij angl John Addington Symonds Jr ˈ s ɪ m en d z 5 zhovtnya 1840 19 kvitnya 1893 anglijskij poet i literaturnij kritik Istorik kulturi vidomij svoyimi robotami pro epohu Vidrodzhennya a takozh chislennimi biografiyami pismennikiv i hudozhnikiv Hocha odruzhenij i mav ditej Simondz pidtrimuvav choloviche kohannya gomoseksualnist yake na jogo dumku moglo vklyuchati yak pederastichni tak i egalitarni stosunki nazivav ce l amour de l impossible lyubov do nemozhlivogo Vin takozh napisav bagato virshiv nathnennih vlasnimi odnostatevimi romanami Dzhon Addington Simondzangl John Addington SymondsSimondz Malyunok dlya Volta Vitmena datovanij 1889 rokomNarodivsya5 zhovtnya 1840 1840 10 05 1 2 Bristol Angliya Spoluchene KorolivstvoPomer19 kvitnya 1893 1893 04 19 1 2 52 roki Rim Italiya 4 PohovannyaRimskij protestantskij cvintar 5 Diyalnistpoet mistectvoznavec pismennik literaturnij kritik avtor istorik perekladachGaluzpoeziya 6 literaturna kritika 6 i istoriya kulturi 6 Alma materShkola Gerrou i Universitet OksfordaZnannya movanglijska 1 6 Zakladkoledzh Magdaleni d Batkod 9 Matid 10 9 Brati sestrid 9 d 9 i d 9 U shlyubi zd 9 Ditid 10 9 i d 9 Roboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u Vikishovishi Simondz Foto Evelin Tennant Simondz Hudozhnik Karlo OrsiBiografiyaRannye zhittya Simondz narodivsya v Bristoli Angliya 5 zhovtnya 1840 roku Jogo batko likar starshij 1807 1871 buv avtorom knig Kriminalna vidpovidalnist angl Criminal Responsibility 1869 Principi krasi angl The Principles of Beauty 1857 ta Son ta sni angl Sleep and Dreams Molodshij Simondz yakogo vvazhali delikatnim pislya 14 rokiv ne brav uchasti v igrah u shkoli Gerrou i ne viglyadalo sho kar yera vchenogo jomu pidijde 1851 roku batko kupiv i jogo sin stav tam zhiti z desyati rokiv Sam Simondz vvazhav sho cej pereyizd mav velikij i blagotvornij vpliv na jogo zdorov ya ta duhovnij rozvitok Delikatnij stan Simondza prodovzhuvavsya v ditinstvi vin strazhdav vid koshmariv u yakih trupi v jogo lizhku ta pid nim sponukali do odnogo razu vin led ne potonuv koli snovidoyu distavsya do cisterni z doshovoyu vodoyu na gorishi budinku Klifton Gill Za slovami Simondza angel iz blakitnimi ochima ta hvilyastim svitlim volossyam rozbudiv jogo ta priviv u bezpechne misce cya figura chasto vidviduvala sni Simondza i potencijno bula jogo pershim gomoseksualnim probudzhennyam U sichni 1858 roku Simondz otrimav lista vid svogo druga Alfreda Pretora angl Alfred Pretor 1840 1908 yakij rozpoviv pro svij roman iz yihnim direktorom Simondz buv shokovanij i vidchuv ogidu pochuttya uskladnyuvalosya jogo zrostayuchim usvidomlennyam vlasnoyi gomoseksualnosti Vin ne zgaduvav pro cej vipadok ponad roku doki v 1859 roci buduchi studentom Oksfordskogo universitetu vin ne rozpoviv cyu istoriyu profesoru latinskoyi movi Konington shvalyuvav romantichni stosunki mizh cholovikami ta hlopcyami Ranishe vin podaruvav Simondzu primirnik Ionica zbirki gomoerotichnih virshiv vplivovogo vchitelya Itonskogo koledzhu ta prihilnika pederastichnoyi pedagogiki Konington zaohotiv Simondza rozpovisti batkovi pro roman svogo druga u rezultati starshij Simondz zmusiv Vona piti z roboti v Gerrou Pretor buv rozlyuchenij uchastyu hlopcya v comu i bilshe nikoli ne rozmovlyav iz Simondzom Voseni 1858 roku Simondz postupiv do koledzhu Bejlliol Oksford yak na zagalnih pidstavah prostolyudin ale otrimav stipendiyu nastupnogo roku Navesni togo zh roku vin zakohavsya u Vilyama Fira Dayera angl William Fear Dyer 1843 1905 bristolskogo horista molodshogo na tri roki U nih buv cnotlivij roman yakij trivav rik poki Simondz ne rozirvav stosunki Druzhba trivala she kilka rokiv prinajmni do 1864 roku Dayer stav organistom i hormejsterom cerkvi Svyatogo Mikolaya v Bristoli V Oksfordskomu universiteti Simondz zajnyavsya navchannyam i pochav demonstruvati svoyi akademichni zdibnosti U 1860 roci vin vpershe vzyav uchast u nabir ekzameniv i vigrav z virshem pro Eskorial u 1862 roci vin otrimav pershe misce u kursah a v 1863 roci vigrav u konkursi Anglijske ese kanclera angl Chancellor s English Essay U 1862 roci Simondza obrali chlenom vidkritoyi stipendiyi konservativnogo Oksford Vin podruzhivsya z K Dzh G Shortingom angl C G H Shorting yakogo vzyav privatnim uchnem Koli Simondz vidmovivsya dopomogti Shortingu zi vstupom do Magdalen toj napisav kerivnictvu shkoli stverdzhuyuchi sho ya Simondz pidtrimav jogo v jogo poshukah horista Voltera Tomasa Goldena angl Walter Thomas Goolden 1848 1901 sho ya podilyav jogo zvichki i shilyavsya na toj samij shlyah Hocha Simondza oficijno viznali nevinnim u bud yakih pravoporushennyah vin zaznav zrivu cherez stres i nezabarom pislya cogo zalishiv universitet i poyihav do Shvejcariyi Osobiste zhittya U Shvejcariyi vin poznajomivsya z Dzhanet Ketrin Nort angl Janet Catherine North sestroyu hudozhnici botaniki Marianni Nort 1830 1890 Voni odruzhilisya v Gastingsi 10 listopada 1864 roku Voni oselilisya v Londoni i mali chotiroh donok Dzhanet narodilasya 1865 Sharlotta narodilasya 1867 Margaret Medzh narodilasya 1869 i Ketrin narodilasya 1875 yiyi piznishe nagorodzheno za tvorchist yak damu Edvard Lir napisav poemu Sova i kicya dlya tririchnoyi Dzhanet Norman Mur Perebuvayuchi v Kliftoni v 1868 roci Simondz zustriv i zakohavsya v Normana Mura angl Norman Moor 10 sichnya 1851 6 bereznya 1895 yunaka yakij zbiravsya vstupiti do Oksforda i stav jogo uchnem U Simondza j Mura buv chotiririchnij roman ale voni ne zajmalisya seksom hocha zgidno iz zapisom u shodenniku Simondza vid 28 sichnya 1870 roku ya rozdyagnuv jogo dogola i goduvav zir dotik i rot cim pobachenim Stosunki zajmali znachnu chastinu jogo chasu vklyuchno z vipadkom koli vin pokinuv sim yu ta poyihav do Italiyi ta Shvejcariyi z Murom Cej nezavershenij roman takozh nadihnuv jogo najproduktivnishij period stvorennya virshiv opublikovanih 1880 roci pid nazvoyu Nove i stare tom virshiv angl New and Old A Volume of Verse Kar yera Simondz mav namir vivchati pravo ale jogo zdorov ya znovu pidvelo i vin buv zmushenij podorozhuvati Povernuvshis do Kliftona vin chitav tam lekciyi yak u koledzhi tak i v zhinochij shkoli Zi svoyih lekcij vin pidgotuvav narisi do Vstupu do vivchennya Dante angl Introduction to the Study of Dante 1872 i Vivchennya greckih poetiv angl Studies of the Greek Poets 1873 1876 Tim chasom Simondz pracyuvav nad svoyeyu golovnoyu praceyu Vidrodzhennya v Italiyi angl Renaissance in Italy yaka vijshla v semi tomah z intervalom mizh 1875 i 1886 rokami Pislya svogo ese pro Vidrodzhennya v Oksfordi Simondz hotiv glibshe vivchiti epohu ta nagolositi na probudzhenni mistectva ta literaturi v Yevropi Jogo robotu perervala vazhka hvoroba U 1877 roci jogo zhittya bulo pid zagrozoyu Oduzhavshi v Davosi vin poviriv sho ce yedine misce de vin mig nasolodzhuvatisya zhittyam Simondz praktichno zrobiv Davos svoyim domom i napisav pro ce v Nashe zhittya na Shvejcarskomu nagir yi angl Our Life in the Swiss Highlands 1891 Simondz stav gromadyaninom mista brav uchast u miskih spravah tovarishuvav iz selyanami podilyav yihni interesi Tam vin napisav bilshist svoyih knig biografiyi Persi Bishi Shelli 1878 Filipa Sidni 1886 Bena Dzhonsona 1886 i Mikelandzhelo 1893 kilka tomiv poeziyi ta ese a takozh pereklad Avtobiografiya Benvenuto Chellini angl Autobiography of Benvenuto Cellini 1887 Tam Simondz takozh zakinchiv svoye doslidzhennya epohi Vidrodzhennya robotu zavdyaki yakij jogo golovnim chinom pam yatayut Protyagom usogo zhittya vin buv garyachkovo aktivnim Vrahovuyuchi slabke zdorov ya jogo produktivnist bula nadzvichajnoyu U rik smerti vin opublikuvav dvi praci zbirku narisiv U klyuchi sinogo angl In the Key of Blue ta monografiyu pro Volta Vitmena Jogo diyalnist bula bezperervnoyu do ostannogo momenta Simondz vidchuvav pristrast do Italiyi i protyagom bagatoh rokiv prozhivav voseni v budinku svogo druga na Dzattere u Veneciyi U 1891 roci vin zrobiv sprobu vidvidati Karla Genriha Ulriha angl Karl Heinrich Ulrichs v L Akvili Vin pomer u Rimi i buv pohovanij bilya mogili Persi Bishi Shelli Grobnicya Simondza v RimiSpadshinaSimondz zalishiv svoyi dokumenti ta svoyu avtobiografiyu v rukah Brauna yakij napisav vidcenzurovanu biografiyu v 1895 roci i yaku she bilshe pozbaviv gomoerotichnogo zmistu pered publikaciyeyu U 1926 roci otrimavshi dokumenti Simondza Gosse spaliv use krim memuariv na rozcharuvannya onuki Simondza Simondz buv hvoroblivo zagliblenij u sebe ale mav zdatnist diyati U Rozmovah i balakunah angl Talks and Talkers jogo suchasnik pismennik Robert Luyis Stivenson opisav Simondza vidomogo yak Opalshtajn u ese Stivensona yak najkrashogo z balakuniv yaki ospivuyut zemlyu ta mistectvo kviti ta koshtovnosti vino ta muziku u misyachnij serenadnij maneri yak do legkoyi gitari Simondz buv melanholikom Cya storona jogo naturi rozkrivayetsya v jogo gnomichnij poeziyi i osoblivo v sonetah jogo Animi Figura 1882 Vin iz velikoyu tonkistyu zobraziv vlasnij harakter Mozhlivo jogo poeziya skorishe poeziya studenta nizh nathnennogo spivaka ale v nij ye momenti glibokih rozdumiv i emocij Dijsno same v urivkah i vityagah Simondz viglyadaye yaknajkrashe Bagati opisami spovneni jogo tvori pozbavleni garmoniyi ta yednosti Jogo perekladi ye odnimi z najkrashih u movi tut dlya nogo znajshlosya zavdannya i vin zmig rozshedritisya na nogo bagatstvom koloriv i shvidkoyu simpatiyeyu yaki buli jogo harakternimi risami Gomoseksualni tvori 1873 roku Simondz napisav tvir Problema greckoyi etiki angl A Problem in Greek Ethics yakij piznishe bude nazvano Jogo nadihnula poeziya Volta Vitmena z yakim listuvavsya Tvir mozhlivo najbilsh povnij panegirik greckij lyubovi zalishavsya neopublikovanim protyagom desyati rokiv a potim buv nadrukovanij spochatku lishe obmezhenim tirazhem dlya privatnogo rozpovsyudzhennya Hocha Oksfordskij slovnik anglijskoyi movi pripisuye pismenniku mediku vvedennya slova gomoseksual v anglijsku movu v 1892 roci Simondz uzhe vikoristovuvav ce slovo v Problemi greckoyi etiki Usvidomlyuyuchi tabujovanu prirodu svoyeyi temi Simondz u listi do potencijnogo chitacha knigi pobizhno zgadav pederastiyu yak zvichaj pro yakij ne mozhna zgaduvati ale viznachiv grecke kohannya v samomu ese yak pristrasne i entuziastichna prihilnist sho isnuye mizh cholovikom i yunakami viznana suspilstvom i zahishena dumkoyu yaka hocha j ne bula vilna vid chuttyevosti ne virodzhuvalas u prostu rozpustu Simondz vivchav klasiku pid kerivnictvom v koledzhi Bejlliol v Oksfordi a piznishe pracyuvav z Dzhovettom nad anglijskim perekladom Simpozium angl Symposium Platona Dzhovett kritichno stavivsya do dumok Simondza shodo seksualnosti ale koli Simondza bezpidstavko zvinuvatili v rozbeshenni horistiv Dzhovett pidtrimav jogo nezvazhayuchi na jogo vlasni neodnoznachni poglyadi na vidnoshennya ellinizmu do suchasnih pravovih i socialnih problem yaki torkalisya gomoseksualiv Simondz takozh perekladav klasichnu poeziyu na gomoerotichni temi ta pisav virshi spirayuchis na davnogrecki obrazi ta movu taki yak Evdiad angl Eudiades yakij nazivayut najvidomishim iz jogo gomoerotichnih virshiv U toj chas yak tabu viktorianskoyi Angliyi zavazhali Simondzovi vidkrito govoriti pro gomoseksualnist jogo tvori opublikovani dlya shirokoyi auditoriyi mistili silnij pidtekst i buli odnim iz pershih pryamih posilan na seksualne kohannya mizh cholovikami v anglijskij literaturi Napriklad u Zustrichi Davida ta Jonatana angl The Meeting of David and Jonathan 1878 roku Dzhonatan bere Davida U svoyi obijmi sili i v comu pocilunku Dusha v dushu bula pov yazana i blazhenstvo do blazhenstva Togo zh roku jogo perekladi sonetiv Mikelandzhelo do kohanogo hudozhnika Tommazo Kavalyeri vidnovlyuyut pervinni cholovichi zajmenniki yaki poperedni redaktori zrobili zhinochimi U listopadi 2016 roku gomoerotichna poema Simondza Pisnya plavcya angl The Song of the Swimmer napisana v 1867 roci bula vpershe opublikovana v Times Literary Supplement Biseksualnist Simondza stala vidkritoyu tayemniceyu v pevnih literaturnih i kulturnih kolah Jogo privatni memuari napisani ale tak i ne zaversheni protyagom chotiroh rokiv z 1889 po 1893 roki skladayut pershu z vidomih samosvidomih avtobiografij LGBT Donka Simondza Madzh Von angl Madge Vaughan jmovirno bula pershoyu odnostatevoyu zakohanistyu pismennici Virdzhiniyi Vulf hocha nemaye zhodnih dokaziv togo sho ce pochuttya bulo vzayemnim Vulf bula dvoyuridnoyu sestroyu yiyi cholovika Insha donka Sharlotta Simondz angl Charlotte Symonds vijshla zamizh za klasika Genri Dzhejms vikoristav deyaki podrobici zhittya Simondza osoblivo stosunki mizh nim i jogo druzhinoyu yak vidpravnu tochku dlya opovidannya 1884 Cherez ponad sto rokiv pislya smerti Simondza u 2007 roci jogo persha robota pro gomoseksualnist Soldatska lyubov i pov yazani materiyi angl Soldier Love and Related Matter bula nareshti opublikovana Endryu Dakinzom angl Andrew Dakyns onuk soratnika Simondza v Istborni E Sasseks Angliya Robota stala vidoma yak Soldatenliebe oskilki bula obmezhena nimeckim vidannyam Anglijskij tekst Simondza vtracheno Cej pereklad i redakciya Dakinza ye yedinoyu versiyeyu yaka koli nebud z yavlyalasya ridnoyu movoyu avtora RobotiThe Renaissance An Essay 1863 Miscellanies by John Addington Symonds M D Selected and Edited with an Introductory Memoir by His Son 1871 Introduction to the Study of Dante 1872 Studies of the Greek Poets 2 vol 1873 1876 Renaissance in Italy 7 vol 1875 86 Shelley 1878 Sketches in Italy and Greece London Smith and Elder 1879 Sketches and Studies in Italy London Smith and Elder 1879 Animi Figura 1882 Sketches in Italy Selections prepared by Symonds arranged so as to in his own words in a Prefatory Note adapt itself to the use of travellers rather than of students Leipzig Bernhard Tauchnitz 1883 A Problem in Greek Ethics 1883 Shakspere s Predecessors in the English Drama 1884 New Italian Sketches Bernard Tauchnitz Leipzig 1884 Wine Women and Song Medieval Latin Students Songs 1884 English translations paraphrases Autobiography of Benvenuto Cellini 1887 An English translation A Problem in Modern Ethics 1891 Our Life in the Swiss Highlands 1892 with his daughter Margaret Symonds as coauthor Essays Speculative and Suggestive 1893 In the Key of Blue 1893 The Life of Michelangelo Buonarroti 1893 Walt Whitman A Study 1893 Div takozhVinoskiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Encyclopaedia Britannica d Track Q5375741 SNAC 2010 d Track Q29861311 Zvedenij spisok imen diyachiv mistectva 2013 d Track Q110250907d Track Q2494649 Find a Grave 1996 d Track Q63056 Czech National Authority Database d Track Q13550863 Simonds Malyj enciklopedicheskij slovar 2 SPb 1909 T 2 d Track Q24717970d Track Q24747174d Track Q24718039d Track Q656 Simonds Dzhon Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1900 T XXIXa S 931 d Track Q24489872d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q23892965d Track Q656 Kindred Britain d Track Q75653886 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 McKenna Neil 2009 The Secret Life of Oscar Wilde Basic Books ISBN 9780786734924 Waugh 1911 Kaplan Morris B 2012 Sodom on the Thames Sex Love and Scandal in Wilde Times ISBN 0801477921 p 112 Phyllis Grosskurth ed 1986 The Memoirs of John Addington Symonds Chicago University of Chicago Press ISBN 0226787834 p 131 Booth H J 2002 Same sex desire ethics and double mindedness The correspondence of Henry Graham Dakyns Henry Sidgwick and John Addington Symonds Journal of European Studies 32 125 126 283 301 doi 10 1177 004724410203212514 Arhiv originalu za 24 October 2006 Procitovano 15 listopada 2006 Schultz Bart 2004 Henry Sidgwick Eye of the Universe An Intellectual Biography Cambridge University Press pp 408 409 Dictionaryofartistorians org Arhiv originalu za 3 October 2006 Procitovano 15 listopada 2006 Buckton Oliver S 1998 Secret Selves Confession and Same Sex Desire in Victorian Autobiography University of North Carolina Press ISBN 080784702X p 95 Arhiv originalu za 9 November 2006 Procitovano 15 listopada 2006 Katz Love Stories pp 243 244 Katz notes that Whitman s knowledge of and response to ancient Greek love is the subject for a major study p 381 note 6 DeJean Joan 1989 Sex and Philology Representations 27 27 148 171 doi 10 1525 rep 1989 27 1 99p02997 JSTOR 2928488 Katz Love Stories p 244 A Problem in Greek Ethics was later published without attribution in s Sexual Inversion 1897 see Eric O Clarke Virtuous Vice Homoeroticism and the Public Sphere 2000 p 144 Katz Love Stories p 262 As quoted by Pulham Art and Transitional Object p 59 and Anne Hermann Queering the Moderns Poses Portraits Performances St Martin s Press 2000 p 148 1993 The Seduction of the Mediterranean Writing Art and Homosexual Fantasy Routledge 0415093120 p 78 Dowling Linda 1994 Hellenism and Homosexuality Cornell University Press ISBN 0801481708 p 74 notes that Jowett in his lectures and introductions discussed love between men and women when Plato himself had been talking about the Greek love for boys Dowling Linda 1994 Hellenism and Homosexuality Cornell University Press ISBN 0801481708 pp 88 91 Regis Amber 2016 The Private Writing of J A Symonds www the tls co uk Procitovano 25 listopada 2016 Soldier Love and Related Matter translated and edited by Andrew Dakyns Shakespere s predecessors in the English drama by John Addington Symonds Smith Elder amp co 1884 Review of Shakspere s Predecessors in the English Drama by John Addington Symonds The Quarterly Review 161 330 381 October 1885 Wine women and song mediaeval Latin students songs now first translated into English verse with an essay 1884 Our life in the Swiss highlands A and C Black 1892 Spisok literaturiWaugh Arthur 1911 Symonds John Addington In Chisholm Hugh ed Encyclopaedia Britannica Vol 26 11th ed Cambridge University Press Urquhart Alexander Reid 1898 Symonds John Addington 1807 1871 In Lee Sidney ed Dictionary of National Biography Vol 55 London Smith Elder amp Co Norton Rictor Symonds John Addington 1840 1893 Oxford Dictionary of National Biography vid onlajn Oxford University Press doi 10 1093 ref odnb 26888 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite encyclopedia title Shablon Cite encyclopedia cite encyclopedia a Cite maye pusti nevidomi parametri HIDE PARAMETER15 HIDE PARAMETER13 HIDE PARAMETER21 HIDE PARAMETER30 HIDE PARAMETER14 HIDE PARAMETER17 HIDE PARAMETER32 HIDE PARAMETER16 HIDE PARAMETER25 HIDE PARAMETER24 HIDE PARAMETER9 HIDE PARAMETER3 HIDE PARAMETER4 HIDE PARAMETER2 HIDE PARAMETER28 HIDE PARAMETER18 HIDE PARAMETER20 HIDE PARAMETER5 HIDE PARAMETER19 HIDE PARAMETER10 HIDE PARAMETER33 HIDE PARAMETER31 HIDE PARAMETER29 HIDE PARAMETER11 HIDE PARAMETER26 HIDE PARAMETER8 HIDE PARAMETER7 HIDE PARAMETER23 HIDE PARAMETER27 ta HIDE PARAMETER12 dovidka Neobhidna pidpiska abo chlenstvo v publichnij biblioteci Spoluchenogo Korolivstva Podalshe chitannyaPhyllis Grosskurth John Addington Symonds A Biography 1964 Phyllis Grosskurth ed The Memoirs of John Addington Symonds Hutchinson 1984 Whitney Davis Queer Beauty chapter 4 Double Mind Hegel Symonds and Homoerotic Spirit in Renaissance Art Columbia University Press 2010 David Amigoni and Amber K Regis ed Re Reading John Addington Symonds Special Issue of English Studies 94 2 2013 Amber K Regis ed The Memoirs of John Addington Symonds A Critical Edition 2016 PosilannyaWorks by John Addington Symonds at Project Gutenberg Works by or about John Addington Symonds at Internet Archive Works by John Addington Symonds at LibriVox public domain audiobooks John Addington Symonds papers Archived 31 July 2009 at the Wayback Machine University of Bristol Library Special Collections Symonds s translation of The Life of Benvenuto Cellini Vol 1 Posner Library Carnegie Mellon University Vol 2 Carnegie Mellon University John Addington Symonds Waste a lecture delivered at the Bristol institution for the advancement of science literature 1863 John Addington Symonds The Principles of Beauty 1857 John Addington Symonds The Renaissance an essay 1863 Renaissance Encyclopaedia Britannica 9th edition 1875 89 1902encyclopedia com Retrieved 21 April 2017 GLBTQ encyclopaedia 2010 Symonds International Symposium Michael Matthew Kaylor Secreted Desires The Major Uranians Hopkins Pater and Wilde 2006 Robert Peters MSS Indiana University David Beres Review of The Letters of John Addington Symonds ed Herbert M Schueller and Robert L Peters Psychoanalytic Quarterly 40 1971 Rictor Norton The Life and Writings of John Addington Symonds 1840 1893 John Addington Symonds Project Classics Research Lab at Johns Hopkins University