Hudson Institute (Інститут Гудзону) — американський консервативний аналітичний центр, що базується у Вашингтоні, округ Колумбія Він був заснований у 1961 році в Кротон-он-Гудзоні, Нью-Йорк, футурологом Германом Каном та його колегами з RAND Corporation.
Інститут Гудзону | |
---|---|
англ. Hudson Institute | |
![]() | |
![]() | |
Тип | неприбуткова організація аналітичний центр |
Засновник | d[1] d[1] d[1] |
Засновано | 20 липня 1961 Кротон-он-Гадсон |
Правовий статус | організація 501(c)(3)[2] |
Ідеологія | консерватизм і d |
Країна | ![]() |
Штаб-квартира | Вашингтон (38°53′44″ пн. ш. 77°01′44″ зх. д. / 38.89572222225000075° пн. ш. 77.02891666669444248° зх. д.)[3] |
38°53′44″ пн. ш. 77°01′44″ зх. д. / 38.89572222225000075° пн. ш. 77.02891666669444248° зх. д. | |
Керівник | d (невідомо)[8][9][6] |
Дочірня(і) організація(ї) | d |
Дохід | ▲23 200 201 $ (2021)[8] |
Вебсайт: hudson.org | |
Кан був фізиком і військовим консультантом, відомим тим, що створював сценарії ядерної війни. Дослідження інституту розгалужувалися від військових до різних сфер, включаючи економіку, охорону здоров’я, освіту та азартні ігри. Кан помер у 1983 році, і через рік інститут переїхав до Індіанаполіса . У середині 1990-х інститут допоміг розробити впливову програму робочих місць у Вісконсині . Інститут переїхав до Вашингтона, округ Колумбія, у 2004 році. Його відзначили за співпрацю з урядами та галузями промисловості, включаючи оборону та агробізнес .
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZpTDBsdWRHVnlkbWxsZDE5M2FYUm9YMGhsY20xaGJsOUxZV2h1SlRKRFgyRjFkR2h2Y2w5dlpsOVBibDlGYzJOaGJHRjBhVzl1SlRKRFgwMWhlVjh4TVNVeVExOHhPVFkxTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSmJuUmxjblpwWlhkZmQybDBhRjlJWlhKdFlXNWZTMkZvYmlVeVExOWhkWFJvYjNKZmIyWmZUMjVmUlhOallXeGhkR2x2YmlVeVExOU5ZWGxmTVRFbE1rTmZNVGsyTlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Від заснування до 1982 року
Гудзонівський інститут був заснований у 1961 році Германом Каном, Максом Сінгером і Оскаром М. Рюбгаузеном . Кан був символом холодної війни, у якого часто брали інтерв’ю в журналах, мав найвищий IQ за всю історію і його образ частково надихнув фільм 1964 року «Доктор Стрейнджлав» . У 1960 році, працюючи в корпорації RAND, Кан прочитав серію лекцій у Прінстонському університеті про сценарії, пов’язані з ядерною війною . У 1960 році видавництво Прінстонського університету опублікувало «Про термоядерну війну» — розширення конспектів лекцій Кана. Виникли серйозні суперечки, і Кан і RAND розійшлися.
Кан переїхав до Кротон-он-Гудзон, штат Нью-Йорк, з наміром заснувати новий мозковий центр, який був би менш ієрархічним і бюрократичним. Разом із Максом Сінгером, молодим державним юристом, який був колегою Кана з RAND, і нью-йоркським адвокатом Оскаром Рюбгаузеном, Кан заснував Інститут Гудзону 20 липня 1961 року Кан був провідним інтелектуалом Інститут Гудзону, тоді як Сінгер розвивав організацію інституту. Рюбхаузен був радником губернатора Нью-Йорка Нельсона Рокфеллера .
Початкові дослідницькі проекти Інститут Гудзону значною мірою представляли особисті інтереси Кана, які включали цивільне та військове використання ядерної енергії та планування сценаріїв щодо варіантів політики та їх можливих результатів. Використання слова « ценарій» у таких вправах було адаптовано з голлівудських оповідань як більш гідне слово, ніж «сценарій», і Кан був ентузіастом-практиком. У цей період Кан і його колеги зробили піонерський внесок у теорію та стратегію ядерного стримування.
Детальний аналіз Інститут Гудзону «сходів ескалації» і звіти про ймовірні наслідки обмеженого та необмеженого ядерного обміну, зрештою опубліковані як Thinking About the Unthinkable у 1962 році та On Escalation: Metaphors and Scenarios у 1965 році були впливовими в адміністрації Кеннеді . Вони допомогли інституту виграти свій перший великий дослідницький контракт від Управління цивільної оборони Пентагону.
Тим часом у масовій культурі доктор Стрейнджлав у 1964 році запозичив багато рядків із книги Кана «Про термоядерну війну» а методи Кана, Інститут Гудзону та РЕНДа також надихнули на написання в 1967 році сатиричної книги «Звіт із Залізної гори» , в якій описується нібито секретне дослідження небезпеки миру.
Кан не хотів, щоб Інститут Гудзону обмежувався дослідженнями, пов’язаними з обороною , і разом із Сінгером він набрав співробітників з різних академічних професій. Інститут Гудзону також залучив широкий спектр консультантів для аналізу та політики, зокрема французького філософа Раймонда Арона, афроамериканського письменника Ральфа Еллісона, політолога Генрі Кіссінджера, художника-концептуаліста Джеймса Лі Байарса та соціального вченого Деніела Белла . Його фокус розширився й охопив геополітику, економіку, демографію, антропологію, науку й технології, освіту та міське планування .
Кан у 1962 році передбачив зростання Японії як другої за величиною економіки світу та налагодив тісні зв’язки з політиками та керівниками компаній.
Інститут Гудзона використовував методи сценарного планування для прогнозування довгострокових подій і був відомий своїми майбутніми дослідженнями. У 1967 році Інститут Гудзону опублікував «Рік 2000», бестселер, написаний на замовлення Американської академії мистецтв і наук . Багато прогнозів виправдалися, включаючи такі технологічні розробки, як портативні телефони та підключені до мережі домашні та офісні комп’ютери.
У 1970 році була опублікована книга «Японська супердержава, що розвивається» . Після звіту Римського клубу « Обмеження зростання» 1972 року викликала тривогу щодо можливості того, що зростання населення та виснаження ресурсів може призвести до глобального «колапсу» у 21 столітті, Інститут Гудзону відповів власним аналізом «Наступні 200 років», який зробив висновок. натомість наукові та практичні інновації, ймовірно, значно покращать рівень життя в усьому світі.
Інститут Гудзону боровся з проблемами фінансування в 1970-х роках через посилення конкуренції з боку інших аналітичних центрів за державні гранти. Він звернувся до грантів від таких корпорацій, як IBM і Mobil .
У своїй книзі «Прийдешній бум» 1982 року Кан стверджував, що податкова та фіскальна політика, спрямована на зростання, інформаційні технології та розвиток енергетичної промисловості уможливлять безпрецедентне процвітання західного світу на початку 21 століття. Кан також передбачив нетрадиційні методи видобутку, такі як гідравлічний розрив .
Протягом 20 років Інститут Гудзону мав офіси в Бонні, Парижі, Брюсселі, Монреалі та Токіо . Інші дослідницькі проекти стосувалися Південної Кореї, Сінгапуру, Австралії та Латинської Америки .
1983-2000
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTHpJd01UWmZNRE16TUY4dExWOUlkV1J6YjI1ZlNXNXpkR2wwZFhSbFgyVjJaVzUwWDNkcGRHaGZVRTFmVTJocGJucHZYMEZpWlY4dExWOHdNVFl6TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMweU1ERTJYekF6TXpCZkxTMWZTSFZrYzI5dVgwbHVjM1JwZEhWMFpWOWxkbVZ1ZEY5M2FYUm9YMUJOWDFOb2FXNTZiMTlCWW1WZkxTMWZNREUyTXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJsTDBSVFExOHdNemsxTFRJdWFuQm5Mekl5TUhCNExVUlRRMTh3TXprMUxUSXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekExTDFSellXbElkV1J6YjI0dWFuQm5Mekl5TUhCNExWUnpZV2xJZFdSemIyNHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelU0TDBSVFExOHpNRFkyTFRJdWFuQm5Mekl5TUhCNExVUlRRMTh6TURZMkxUSXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Після раптової смерті Кана у віці 61 року 7 липня 1983 року Інститут Гудзону було реорганізовано. У 1984 році Інститут Гудзону переніс свою штаб-квартиру до Індіани, штату Індіанаполіс та Lilly Endowment У 1987 році Мітч Деніелс, колишній помічник сенатора Річарда Лугара (R-IN) і президента Рональда Рейгана, був призначений генеральним директором.
Вільям Елдрідж Одом, колишній директор Агентства Національної Безпеки, став директором досліджень національної безпеки Інститут Гудзону; економіст Алан Рейнольдс став директором економічних досліджень. Технолог Джордж Гілдер керував проектом про наслідки цифрової ери для американського суспільства.
У 1990 році Деніелс звільнився, щоб стати віце-президентом із корпоративних справ у Eli Lilly and Company . Його наступником на посаді генерального директора став Леслі Ленковскі, соціолог і колишній консультант сенатора Деніела Патріка Мойнігана .
При Ленковському Інститут Гудзону наголошував на внутрішній і соціальній політиці. На початку 1990-х років інститут займався реформою освіти та прикладними дослідженнями чартерних шкіл і вибору школи .
У 1990 році Інститут Гудзону виділив дочірню некомерційну організацію, яка взяла назву Інститут відкриттів .
За ініціативи губернатора Вісконсіна Томмі Томпсона двоє членів Інститут Гудзону входили до невеликої групи планування, яка розробила програму Welfare-to-work Wisconsin Works . Інститут Гудзону також допоміг фінансувати планування та оцінив результати. Версія була прийнята по всій країні у федеральному законодавстві про реформу соціального забезпечення 1996 року, підписаному президентом Біллом Клінтоном . У 2001 році ініціатива президента Джорджа Буша щодо вибору благодійності базувалася на дослідженні Інститут Гудзону щодо програм соціального обслуговування, якими керують релігійні організації.
Інші дослідження Інститут Гудзону цього періоду включали «Workforce 2000» 1987 року, «Комісія блакитної стрічкою щодо Угорщини » (1990) «Міжнародну балтійську економічну комісію» (1991–93), присвячену ринково-орієнтованим реформам у новому незалежних держав Східної Європи та подальше дослідження 1997 року «Робоча сила 2020».
У 1997 році Ленковського змінив Герберт Лондон .
2001-2016
Після терактів 11 вересня Інститут Гудзону наголошував на таких міжнародних питаннях, як Близький Схід, Латинська Америка та іслам . 1 червня 2004 року Інститут Гудзону переніс свою штаб-квартиру до Вашингтона, округ Колумбія
У 2012 році Сара Мей Стерн стала головою опікунської ради і залишається нею досі.
У 2016 році компанія Інститут Гудзону переїхала зі своєї штаб-квартири на площі Макферсон у спеціально побудоване офісне приміщення на Пенсильванія-авеню, неподалік від Капітолію США та Білого дому . Нові офіси , сертифіковані LEED були спроектовані компанією FOX Architects . На відкритті нових офісів головував прем'єр-міністр Японії Сіндзо Абе .
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDFKbFltVmpZMkZvWDBobGFXNXlhV05vYzE5emNHVmhhMmx1WjE5aGRGOXdZVzVsYkY5a2FYTmpkWE56YVc5dVgyOXVYMnhwWW1WeVlXeGZaR1Z0YjJOeVlYUnBZMTlwWkdWaGJITXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkpsWW1WalkyRm9YMGhsYVc1eWFXTm9jMTl6Y0dWaGEybHVaMTloZEY5d1lXNWxiRjlrYVhOamRYTnphVzl1WDI5dVgyeHBZbVZ5WVd4ZlpHVnRiMk55WVhScFkxOXBaR1ZoYkhNdWFuQm4uanBn.jpg)
2016 по теперішній час
4 жовтня 2018 року віце-президент Майк Пенс використовував Інститут Гудзону як місце проведення великої політичної промови щодо Китаю .
У 2021 році до інституту приєдналися Помпео та Елейн Чао, міністр транспорту в адміністрації Трампа. У січні 2021 року Джон П. Волтерс був призначений президентом і генеральним директором Інституту Гудзону. Волтерс змінив Кеннета Р. Вайнштейна, який став першим почесним стипендіатом Волтера П. Стерна. Колишній генеральний прокурор США Вільям П. Барр приєднався як почесний співробітник у 2022 році
30 березня 2023 року президент Тайваню Цай Ін Вень відвідала захід, організований Інститутом Гудзона, де вона прийняла нагороду інституту Global Leadership Award. У відповідь на вручення премії Міністерство закордонних справ Китаю наклало санкції на інститут, голову його опікунської ради Сару Мей Стерн і його президента та генерального директора Джона П. Волтерса .
Президент Європейської комісії Урсула фон дер Ляєн обрала Інститут Гудзону для виступу в жовтні 2023 року, де вона захищала право Ізраїлю захищатися після терористичних атак у Палестині . У своїй промові вона висловила солідарність ЄС з Ізраїлем і провела паралелі між терористичними актами ХАМАС і російським диктатором Володимиром Путіним . Промова була узгоджена з Білим домом, оскільки президент Джо Байден закликав Конгрес схвалити додаткову допомогу для підтримки України та Ізраїлю як ключових союзників Сполучених Штатів.
Інститут надає кілька інструктажів, наприклад Keystone Defense Initiative, де Ребекка Генрікс є старшим науковим співробітником і директором.
У 25-27 квітеня 2023 року у Інституті Гудзона був проведений 6-тий Форум Вільних Народів Постросії. "Нове майбутнє Північної Євразії: архітектура постросійського простору". Участь у форумі взяли представники рухів поневолених народів і регіонів Росії. Окрім того, до них долучилися аналітики, політики, дипломати, експерти, науковці та громадські діячі різних країн.
Спонсорські нагороди
Інститут Гудзону пропонує дві щорічні нагороди: премію Германа Кана та премію Global Leadership Awards. Серед минулих лауреатів Гудзонівського інституту Ніккі Хейлі, Пол Райан, Майк Пенс, Майк Помпео, Рональд Рейган, Генрі Кіссінджер, Руперт Мердок, Дік Чейні, Джозеф Ліберман, Біньямін Нетаньяху, Девід Петреус і Сіндзо Абе .
Фінансування
Інститут Гудзону фінансується за рахунок пожертвувань окремих осіб, фондів і корпорацій. Відомими спонсорами Інституту є Фонд громади Кремнієвої долини, Фонд Сари Скейф та Фонд Білла та Мелінди Гейтс .
Станом на 2021 рік організація повідомила про дохід понад 37 мільйонів доларів США з менш ніж 20 мільйонами доларів витрат і пожертвами в 81 мільйоном доларів США.
Інститут Гудзону прийняв 7,9 мільйонів доларів США від Donors Trust . З 1998 року компанія отримала 25 000 доларів від Exxon Mobil і менше 100 000 доларів від сімейних фондів Коха, які активно мінімізують зміну клімату.
New York Times прокоментувала нападки Денніса Ейвері на органічне землеробство: «Атака на органічну їжу з боку добре фінансованої дослідницької організації свідчить про те, що, хоча на органічну їжу припадає лише 1 відсоток продажів їжі в Сполучених Штатах, звичайна харчова промисловість збентежена".
Інший співробітник інституту, Майкл Фументо, як виявилося, отримав фінансування від Monsanto для своєї книги 1999 року Bio-Evolution. Речник Monsanto сказав: «Це наша практика, якщо ми маємо справу з такою організацією, що будь-які кошти, які ми надаємо, повинні бути необмеженими». Генеральний директор і президент Інституту Гудзону Кеннет Р. Вайнштейн сказав BusinessWeek, що він не впевнений, чи слід було розголошувати платіж. «Це гарне запитання, і крапка», — сказав він.
New York Times припустила, що Huntington Ingalls Industries використовувала Інститут Гудзона, щоб підсилити аргументи компанії щодо збільшення кількості атомних авіаносців, вартістю 11 мільярдів доларів США кожен. The Times стверджувала, що Інститут Гудзону заплатив колишньому військово-морському офіцеру за публікацію аналізу, який схвалює більше фінансування. Звіт було передано підкомітету з питань збройних сил Палати представників, не розголошуючи, що Хантінгтон Інґоллс оплатив частину звіту. Інститут Гудзону визнав неправомірну поведінку, назвавши це "помилкою".
Інститут, який часто публікує звіти про Китай, отримав фінансування від уряду Тайваню, як і інші відомі аналітичні центри.
Політика
Співробітники Інституту Гудзона зробили значні політичні пожертви. Під час виборчого циклу 2022 року вони пожертвували 128 893 долари на федеральні кампанії, переважна більшість яких пішла кандидатам від Республіканської партії та партіям PAC. Основним отримувачем була конгресмен Ліз Чейні (R-WY).
Інститут зазвичай описують як консервативний і іноді неоконсервативний . Hudson каже, що тут приймають політиків, експертів із зовнішньої політики та обраних посадовців з усього політичного спектру. Згідно з веб-сайтом, Інститут Гудзону «кидає виклик традиційному мисленню та допомагає керувати стратегічними переходами через міждисциплінарні дослідження в галузі оборони, міжнародних відносин, економіки, енергетики, технологій, культури та права».
Центри політики
Інститут Гудзона керує низкою політичних центрів, які зосереджені на різних проблематичних сферах. Багато з них мають видатних голів і членів консультативної ради.
Центр миру та безпеки на Близькому Сході
Очолюваний Майклом Дораном, центр вивчає проблеми, які стоять перед Америкою та її союзниками на Близькому Сході у відповідь на загрози з боку ворожих сил, таких як Ісламська Республіка Іран, Росія та Китай, для сприяння миру.
Центр Китаю
Китайський центр при Інституті Інститут Гудзону вивчає Китай з «головною метою створення заснованої на цінностях, безпартійної, розумної та ефективної відповіді Америки на виклик Китаю». Центр був запущений у травні 2022 року Його керує Майлз Ю, а Майкл Помпео є головою консультативної ради, до складу якої входять Скотт Моррісон, Паула Дж. Добрянскі, Морган Ортагус і Кайл Басс станом на серпень 2023 року
Центр Європи та Євразії
Центр Європи та Євразії, очолюваний , зосереджений на «стримуванні військової агресії Росії в Україні, протидії підривній діяльності Китаю на континенті, виведенні Європи зі стратегічної вразливості, налагодженні ключових зв’язків у Центральній Азії та модернізації нашої трансатлантичної військової позиції та економічні зв'язки». Центр був запущений у 2022 році
Кафедра Японії
Кафедру Японії в Інституті Гудзона очолює Кеннет Р. Вайнштейн, співробітник Інституту та його колишній генеральний директор. Він спрямований на зміцнення американо-японського альянсу . Кафедру було засновано навесні 2009 року під керівництвом генерала Х. Р. Макмастера, який зараз є головою її консультативної ради.
Комісія Гамільтона щодо забезпечення інноваційної бази національної безпеки Америки
Інститут Гудзона містить цю двопартійну комісію, яка досліджує економічні сектори, критично важливі для національної безпеки, з метою пропозиції політичних рекомендацій щодо зменшення залежності та підвищення лідерства США в цих галузях.
Головою комісії є Надя Шадлоу та Артур Л. Герман . Інші члени:
- Браян Кларк, старший науковий співробітник Інституту Гудзона
- , старший науковий співробітник Інституту Гудзона
- Майк Галлахер, член Палати представників Конгресу США (R-WI)
- , Геррік, професор інженерії, професор машинобудування Мічиганського університету
- , президент групи Larsen: архітектори змін
- Еллен Лорд, колишній заступник міністра оборони з питань придбання та підтримки
- Дейл Ламме, національний виконавчий директор Американського товариства морських інженерів
- Стефані Мерфі, колишній член Палати представників (D-FL)
- Скотт Пол, президент Альянсу американського виробництва (AAM)
- Хезер Пенні, старший постійний співробітник Інституту аерокосмічних досліджень Мітчелла
- Кімберлі Рід, колишній президент і голова ради директорів Експортно-імпортного банку Сполучених Штатів (EXIM)
- , нерезидент, китайський центр Джона Л. Торнтона в Інституті Брукінгса
- Віллі Ши, Роберт і Джейн Сізік, професор практики управління бізнесом, Гарвардська школа бізнесу
- , старший науковий співробітник Центру нової американської безпеки (CNAS)
- Генерал-лейтенант Ерік Дж. Уеслі, виконавчий віце-президент, Flyer Defense, LLC.
- , президент The Wessel Group
Клептократична ініціатива
Інститут Гудзону запустив Ініціативу Клептократії у відповідь на перше вторгнення Росії та окупацію українського Криму в 2014 році .
У 2016 році Hudson's Kleptocracy Initiative опублікувала доповідь, автором якої є Бен Джуда, в якій б’є на сполох щодо офшорних фінансових потоків і закликає припинити діяльність анонімних підставних компаній як пріоритет національної безпеки США. Інститут Гудзона отримав критику від члена консультативної ради Клептократичної ініціативи, коли його гала-церемонія нагородження у 2018 році була частково профінансована Леном Блаватником, магнатом, який мав ділові стосунки з російськими олігархами, які перебували під санкціями Сполучених Штатів список.
Фінансування
2019 Фінанси:
Дохід (2019 році): $57 100 000
- Фізичні особи (57%)
- Інвестиційна діяльність (18%)
- Корпорації (4%)
- Уряди (12%)
- Засновники (9%)
Витрати (2019): $18 600 000
- Національна безпека та зовнішня політика (53%)
- Управління та адміністрування (19%)
- Відносини з громадськістю та урядом (5%)
- Розвиток (7%)
- Економічна та внутрішня політика (16%)
Помітні кадри
- , President and CEO
- , Senior Fellow
- , Adjunct Fellow
- , Senior Fellow
- , Senior Fellow
Інші видатні особи
- (born 1939), economics professor[]
Дивись також
- Інститут відкриття
Список літератури
Подальше читання
- Блум, Руті . "Хто правий?"[недоступне посилання з 01.09.2023]</link> </link> The Jerusalem Post, 17 лютого 2005 р.: 13. (Безкоштовне резюме з платного архіву.)
- Хадар, Леон Т. «Спеціальний звіт: «Неокони»: від холодної війни до «глобальної інтифади» " . Вашингтонський звіт про справи на Близькому Сході 9.11 (квітень 1991): 27. (Архів.)
- Хатчінсон, Білл, з Майклом МакОліффом. . The New York Daily News, 24 вересня 2007 р., Нація/Світ: 7. (Архів.)
- Кіркпатрік, Девід Д. "Відсутність рішучості в Іраку роз'єднує консерваторів" . The New York Times, 19 квітня 2004 р.: A21.
- Лінч, Фредерік Р. «Різноманітність робочої сили: остання межа ПК? – Політкоректність – демістифікація мультикультуралізму» . National Review, 21 лютого 1994 р.: 32. (Доступ через findarticles.com .)
- Білий, Андрій. . The American Prospect, 22 жовтня 2001 р.: 40. [Книга ред. Некероване місто: Джон Ліндсі та його боротьба за порятунок Нью-Йорка, Вінсент Дж. Каннато (Нью-Йорк: Основні книги, 2001). ]
зовнішні посилання
- Офіційний сайт
- https://www.hudson.org/about/history-and-values
- https://www.hudson.org/about/contact-us
- https://www.hudson.org/experts/732-sarah-may-stern
- https://projects.propublica.org/nonprofits/display_990/131945157/2013_12_EO%2F13-1945157_990_201212
- https://www.nationalreview.com/2022/03/wally-stern-the-legacy-of-herman-kahns-intellectual-other-half
- https://projects.propublica.org/nonprofits/display_990/131945157/2007_05_EO%2F13-1945157_990_200609
- https://projects.propublica.org/nonprofits/organizations/131945157/202211309349301586/full
- https://projects.propublica.org/nonprofits/display_990/131945157/2002_03_EO%2F13-1945157_990_200109
- Wrabley, Jr., Raymond B. (17 липня 2015). Ness, Immanuel (ред.). Encyclopedia of Interest Groups and Lobbyists in the United States. Routledge. doi:10.4324/9781315704739. ISBN .
- Obe, Mitsuru (23 вересня 2013). Abe First Non-American to Win Conservative Hudson Institute Award. The Wall Street Journal. Процитовано 4 липня 2016.
- Riechmann, Deb; Miller, Zeke (5 жовтня 2018). Vice President Pence accuses China of meddling in US. Associated Press. Процитовано 12 серпня 2019.
- Feron, James (18 травня 1984). Hudson Institute Moving to Midwest. The New York Times. Процитовано 18 листопада 2016.
- Conant, James K. (2006). Wisconsin Politics and Government: America's Laboratory of Democracy. University of Nebraska Press. с. 229. ISBN .
- Cabezas, Amalia L.; Reese, Ellen; Waller, Marguerite (2015). Wages of Empire: Neoliberal Policies, Repression, and Women's Poverty. United Kingdom: Taylor & Francis. ISBN .
- . Laurel Hall. Архів оригіналу за 4 березня 2015. Процитовано 18 листопада 2016.
- Lipton, Eric; Williams, Brooke (7 серпня 2016). How Think Tanks Amplify Corporate America's Influence. The New York Times.
- Fang, Lee (15 вересня 2021). Intelligence Contract Funneled to Pro-War Think Tank Establishment. The Intercept (англ.). Процитовано 20 вересня 2021.
- Javers, Eamon (13 січня 2006). . BusinessWeek. Архів оригіналу за 15 січня 2006. Процитовано 26 квітня 2012.
- . TheGuardian.com. 25 вересня 2015. Архів оригіналу за 25 вересня 2015. Процитовано 19 вересня 2021.
- History & Values. Hudson Institute. Процитовано 4 липня 2016.
- Menand, Louis (27 червня 2005). Fat Man. The New Yorker. Процитовано 24 січня 2017.
- Herman Kahn on World Annihilation, 1965 | WNYC | New York Public Radio, Podcasts, Live Streaming Radio, News. WNYC (англ.). Процитовано 16 липня 2023.
- About the book. BookFinder.com. Процитовано 4 липня 2016.
- Paul Dragos Aligica, Kenneth R. Weinstein (2008). The Essential Herman Kahn: In Defense of Thinking. Lexington Books. с. 269. ISBN .
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 5.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 6.
- Douglas, Martin (12 грудня 2004). Oscar M. Ruebhausen, 92, Former Rockefeller Adviser. The New York Times. Процитовано 4 липня 2016.
- Sayers, Nicola (2010). A Guide to Scenario Planning in Higher Education. London: Leadership Foundation for Higher Education. с. 3. ISBN .
- Ratcliffe, John (1 січня 2000). Scenario Building: a Suitable Method for Strategic Property Planning?. Dublin Institute for Technology. Процитовано 4 липня 2016.
- Pesner, Jeremy (3 травня 2016). How to Predict the Future(s). HuffPost. Процитовано 4 липня 2016.
- Dor On, Ami (14 серпня 2013). The New, Dangerous Middle East. Israeli Homeland Security. Процитовано 4 липня 2016.
- Nusbacher, Lynette (29 серпня 2012). Herman's Ladder: Climbing up and Climbing Down. The Times of Israel. Процитовано 4 липня 2016.
- Sempa, Francis P (28 травня 2015). Does The U.S. Need to Revive Its Nuclear Strategy?. The Diplomat. Процитовано 4 липня 2016.
- McKenzie, Donald (Nov–Dec 1984). Nuclear War Planning and Strategies of Nuclear Coercion (PDF). New Left Review. 1 (148).
- Brown, William M. (2 серпня 1965). (PDF). Defense Technical Information Center. Архів оригіналу (PDF) за 16 August 2016. Процитовано 4 липня 2016.
- Kifner, John (30 січня 1999). L. C. Lewin, Writer of Satire Of Government Plot, Dies at 82. The New York Times. Процитовано 4 липня 2016.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 12.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 7.
- Duval, Steven J. (29 січня 2014). James Lee Byars and the Hudson Institute. ARC (Arts Research Collaboration at the Spencer Museum of Art, University of Kansas). Процитовано 25 лютого 2019.
- Martin, Douglas (26 червня 2012). Anthony J. Wiener, Forecaster of the Future, Is Dead at 81. The New York Times. Процитовано 4 липня 2016.
- (PDF). Gerald R. Ford Presidential Library. September 1974. Архів оригіналу (PDF) за 21 August 2016. Процитовано 4 липня 2016.
- Gagnon, Paul (1 березня 1978). Our Children's Crippled Future, by Frank E. Armbruster with Paul Bracken. Commentary. Процитовано 4 липня 2016.
- Kovner, Bruce (1 грудня 1976). The Next 200 Years, by Herman Kahn, William Brown, and Leon Martel; RIO: Reshaping the International Order, edited by Jan Tinber. Commentary. Процитовано 4 липня 2016.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 15.
- Albright, Richard E. (January 2002). What Can Past Technology Forecasts Tell Us About the Future (PDF). Albright Strategy. Процитовано 4 липня 2016.
- Frohnen, Bruce; Nelson, Jeffrey O.; Beer, Jeremy (2014). American Conservatism: An Encyclopedia. United States: Intercollegiate Studies Institute (ORD). ISBN .
- Parisi, Anthony J. (26 лютого 1978). Herman Kahn Revisited. The New York Times. Процитовано 4 липня 2016.
- Passell, Peter (12 вересня 1982). Why is Herman Kahn Smiling?. The New York Times. Процитовано 4 липня 2016.
- Grier, Peter (5 листопада 1982). Why Herman Kahn sees a bright economic future ahead. The Christian Science Monitor. Процитовано 4 липня 2016.
- Johnston, William B. (June 1987). Workforce 2000 (PDF). Institute of Education Sciences. Процитовано 4 липня 2016.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 16.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 2.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 17.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 20.
- Measure (PDF). Hewlett-Packard. March 1970. Процитовано 4 липня 2016.
- Teaster, Joseph B (8 липня 1983). Herman Kahn dies; Futurist and Thinker on Nuclear Strategy. The New York Times. Процитовано 18 листопада 2016.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 31.
- Kingston, Margo (3 травня 2004). Is US withdrawal the least worst option?. The Sydney Morning Herald. Процитовано 18 листопада 2016.
- Odom, William E. (21 квітня 1991). Heavy Portents in Korean Gambit : Gorbachev's visit to Roh Tae Woo, not limited results in Tokyo, offers the best clues to his Asian strategy. Los Angeles Times. Процитовано 18 листопада 2016.
- Alan Reynolds. . Процитовано 18 листопада 2016.
- Andrews, Paul (30 жовтня 1990). Fiber Optics Called Key To New Era. . Процитовано 18 листопада 2016.
- Gilder, George (March–April 1991). Into the Telecosm. Harvard Business Review. Процитовано 18 листопада 2016.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 32.
- . Purdue University. Архів оригіналу за 18 листопада 2016. Процитовано 18 листопада 2016.
- Miller, John J. (2003). (PDF). PhilanthropyRoundtable. Архів оригіналу (PDF) за 21 травня 2017. Процитовано 18 листопада 2016.
- Curriculum Vitae (PDF). Indiana University Bloomington. Процитовано 18 листопада 2016.
- Celis, William (20 грудня 1992). A Would-Be Model for Reviving Ailing Public Schools. The New York Times. Процитовано 18 листопада 2016.
- Hook, Ormand G. (6 січня 1997). Let's Get the Facts Straight on Charter Schools. Mackinac Center. Процитовано 18 листопада 2016.
- Wilgoren, Jodi (21 серпня 2005). Politicized Scholars Put Evolution on the Defensive. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 22 травня 2023.
- The 3-Minute Interview: Kenneth R. Weinstein. Washington Examiner. 7 листопада 2011. Процитовано 18 листопада 2016.
- Jouzaitis, Carol (30 вересня 1996). Welfare Reform: Now It's Up To States. Chicago Tribune. Процитовано 18 листопада 2016.
- Burke, Vee (9 серпня 2004). (PDF). Oswego State University of New York. Архів оригіналу (PDF) за 13 січня 2017. Процитовано 18 листопада 2016.
- Charitable Choice (PDF). United States General Accounting Office. January 2002. Процитовано 16 листопада 2016.
- Sherman, Amy L. Empowering Compassion (PDF). Faith in Communities. Процитовано 18 листопада 2016.
- D'Amico, Carol. . BookSC. Архів оригіналу за 18 November 2016. Процитовано 18 листопада 2016.
- Uchitelle, Louis (15 січня 1990). U.S. Foundations Seek an East Bloc Role. The New York Times. Процитовано 18 листопада 2016.
- Kusmer, Ken (28 жовтня 1991). . AP News Archive. Архів оригіналу за 8 квітня 2023. Процитовано 18 листопада 2016.
- Roberts, Sam (12 листопада 2018). Herbert London, Conservative Savant and Social Critic, Dies at 79. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 28 червня 2022.
- Leslie Lenkowsky: : Faculty: Profiles: Faculty Directory: Faculty & Research: Directory: Indiana University. Directory (амер.). Процитовано 28 червня 2022.
- Sarah May Stern. Hudson Institute. Процитовано 16 липня 2023.
- "Hudson Institute - IRS Form-990 yr2012".
- Jewish Insider's Daily Kickoff: June 6, 2016. Haaretz Daily Newspaper. 6 червня 2016. Процитовано 8 серпня 2019.
- Hudson Institute launches new HQ on Pennsylvania Ave. McMorrowReports. 21 березня 2016. Процитовано 8 серпня 2019.
- Hudson Institute. KGO. Процитовано 8 серпня 2019.
- Hudson Institute Offices – Washington DC. Office Snapshots. 27 квітня 2016. Процитовано 8 серпня 2019.
- Grand Opening Featuring Prime Minister Shinzo Abe. Hudson Institute. Процитовано 8 серпня 2019.
- Perlez, Jane (5 жовтня 2018). Pence's China Speech Seen as Portent of 'New Cold War'. The New York Times. Процитовано 12 серпня 2019.
- Nichols, Hans (27 січня 2021). Scoop: Pompeo to stay in DC and join Hudson Institute. (англ.). Процитовано 28 січня 2021.
- Axelrod, Tal (27 січня 2021). Pompeo to join conservative think tank Hudson Institute. (англ.). Процитовано 28 січня 2021.
- Kennneth R. Weinstein, Walter P. Stern Distinguished Fellow. Hudson Institute. Процитовано 11 липня 2023.
- William P. Barr, Distinguished Fellow. Hudson Institute. Процитовано 11 липня 2023.
- WU, HUIZHONG (7 серпня 2023). China sanctions Reagan library, others over Tsai's US trip. AP News. Процитовано 7 квітня 2023.
- European Council President Calls For Egypt Assistance Amid Gaza Attacks. VOA (англ.). 20 жовтня 2023. Процитовано 21 жовтня 2023.
- Milne, Richard; Bounds, Andy; Dubois, Laura (20 жовтня 2023). Why the EU-US summit won’t yield any breakthroughs on trade. Financial Times. Процитовано 21 жовтня 2023.
- AFGSC Commander discusses current mission, future with Hudson Institute. www.afgsc.af.mil. Процитовано 21 листопада 2023.
- Rebeccah Heinrichs - Providence. providencemag.com (амер.). 10 липня 2019. Процитовано 21 листопада 2023.
- A New Architecture for Northern Eurasia: The Sixth Free Nations of Post-Russia Forum | Hudson. www.hudson.org (англ.). 13 грудня 2023. Процитовано 4 січня 2024.
- Gordon, Amanda L. (1 грудня 2015). Rupert Murdoch and Jerry Hall Root for U.S. at Think-Tank Gala. Bloomberg. Процитовано 12 серпня 2019.
- Hounshell, Blake (30 листопада 2015). Murdoch unloads on Kerry, Obama, the left. Politico. Процитовано 12 серпня 2019.
- de Haldevang, Max (3 грудня 2018). Paul Ryan and Nikki Haley will be honored at a gala funded by a Russia-linked oligarch. Quartz. Процитовано 12 серпня 2019.
- Speaker Ryan begins farewell tour as term in House comes to a close. WAOW. 19 грудня 2018. Процитовано 12 серпня 2019.
- Sales, Amanda (2018). Mike Pence. Enslow Publishing, LLC. ISBN . Процитовано 12 серпня 2019.
- Michael R. Pompeo at the Hudson Institute's Herman Kahn Award Gala. U.S. Embassy in Uruguay (амер.). 8 листопада 2019. Процитовано 23 червня 2021.
- Fears, Danika (1 грудня 2015). Murdoch rips Kerry for defending terrorists' 'rationale'. New York Post. Процитовано 12 серпня 2019.
- Rupert Murdoch receives Hudson Institute Global Leadership Award. Indiantelevision. 3 грудня 2015. Процитовано 12 серпня 2019.
- Netanyahu to receive Hudson Institute Award during visit to NY. Jewish Journal. 25 серпня 2016. Процитовано 12 серпня 2019.
- . Hudson Institute. 28 листопада 2017. Архів оригіналу за 12 серпня 2019. Процитовано 12 серпня 2019.
- Hudson Institute. InfluenceWatch (амер.). Процитовано 21 жовтня 2023.
- Fisher, Michael. Hudson Institute. DeSmog (амер.). Процитовано 19 вересня 2021.
- Marian Burros, "Eating Well; Anti-Organic, And Flawed", The New York Times, accessed December 14, 2007.
- Clifton, Eli (17 червня 2020). Taiwan Funding of Think Tanks: Omnipresent and Rarely Disclosed. The American Prospect (en-us) . Процитовано 19 листопада 2021.
- Hudson Institute Profile: Summary. OpenSecrets (англ.). Процитовано 20 вересня 2021.
- Hudson Institute. Militarist Monitor.
- Hudson Institute, About. Hudson Institute. Процитовано 11 липня 2023.
- Center for Peace and Security in the Middle East | Hudson. www.hudson.org (англ.). 15 серпня 2023. Процитовано 30 серпня 2023.
- Allen-Ebrahimian, Bethany. New center focuses on China and Russia in the Middle East. .
- China Center 中国中心 | Hudson. www.hudson.org (англ.). 15 серпня 2023. Процитовано 30 серпня 2023.
- Chiang, Stephanie (21 травня 2022). US think tank establishes China Center to develop strategies for China. .
- China Center - Board of Advisors | Hudson. www.hudson.org (англ.). 15 серпня 2023. Процитовано 30 серпня 2023.
- Napier-Raman, Kishor; Towell, Noel (30 листопада 2022). Morrison joins advisory board of Rupert Murdoch-backed think tank. The Sydney Morning Herald (англ.). Процитовано 30 серпня 2023.
- Center on Europe and Eurasia | Hudson. www.hudson.org (англ.). 15 серпня 2023. Процитовано 30 серпня 2023.
- Rough, Peter (13 березня 2023). Peter Rough. Foreign Policy (амер.). Процитовано 31 серпня 2023.
- ICYMI: The World Needs American Leadership, Says Ernst | U.S. Senator Joni Ernst of Iowa. www.ernst.senate.gov (англ.). 5 грудня 2022. Процитовано 1 вересня 2023.
- Hudson Institute's new Japan chair urges cooperation with U.S., Taiwan. Nikkei Asia (брит.). Процитовано 1 вересня 2023.
- Axelrod, Tal (13 березня 2020). Trump formally nominates Kenneth Weinstein as ambassador to Japan. The Hill (амер.). Процитовано 1 вересня 2023.
- Jamestown Terrorism Watch Week, December 7-11, 2020. Jamestown (амер.). Процитовано 1 вересня 2023.
- Schadlow, Nadia (21 серпня 2023). Pioneering Progress: How a munitions campus propels the US defense industrial base forward. Breaking Defense (амер.). Процитовано 30 серпня 2023.
- Judah, Ben (October 2016). The Kleptocracy Curse: Rethinking Containment. Washington, D.C.: Hudson Institute. с. 6.
- 2019 Annual Report (PDF). Hudson Institute. 31 грудня 2019. Процитовано 6 листопада 2020.
- John P. Walters President and CEO. Hudson Institute. Процитовано 28 January 2021.
- Thomas J. Donohue. Hudson Institute. Процитовано 13 July 2023.
- Experts – Marshall Billingslea. Hudson Institute. Процитовано 23 June 2021.
- Experts – Ezra Cohen. Hudson Institute. Процитовано 23 June 2021.
- Rubin, Jennifer (14 December 2016). Obama repeated Ike's mistakes so will Trump repeat Obama's?. The Washington Post. Процитовано 29 March 2017.
- Lee, Don (2 December 2015). Is it time to lift the 40-year-old ban on U.S. crude oil exports?. Los Angeles Times. Процитовано 29 March 2017.
- Menand, Louis (27 June 2005). Fat Man. The New Yorker. Процитовано 24 January 2017.
- The year 2000; a framework for speculation on the next thirty-three years. University of Toronto. Процитовано 24 January 2017.
- McDuffe, Allen (19 December 2012). Judge Robert Bork, prominent conservative figure and Hudson Institute fellow, dies at 85. The Washington Post. Процитовано 24 January 2017.
- Rudy Boschwitz. Bloomberg. Процитовано 24 January 2017.
- The Second Nuclear Age: Strategy, Danger, and the New Power Politics. AF.edu. 25 квітня 2014. Процитовано 15 November 2020.
- . Hudson Institute. 14 жовтня 2010. Архів оригіналу за 5 березня 2012. Процитовано 26 квітня 2012.
- Pierre S. du Pont. Bloomberg. Процитовано 24 January 2017.
- Saagar Enjeti. Hudson Institute. 15 серпня 2023.
- Javers, Eamon (13 січня 2006). . BusinessWeek. Архів оригіналу за 15 січня 2006. Процитовано 26 квітня 2012.
- United Technologies Calls on Haig Again. The New York Times. 7 September 1982. Процитовано 24 January 2017.
- Donald Kagan, Trustee Emeritus. Hudson Institute. 15 серпня 2023.
- Goldsborough, Bob (14 September 2015). Amy Kass, taught literature at University of Chicago, dies. Chicago Tribune. Процитовано 24 January 2017.
- Pickett, Neil (April 1993). A History of Hudson Institute (PDF). Indianapolis: Hudson Institute. с. 8.
- Ghattas, Kim (12 January 2009). Countries that will miss George Bush. BBC News. Процитовано 29 March 2017.
- Odom, William E. (31 October 2006). How to cut and run. Los Angeles Times. Процитовано 24 January 2017.
- Chapin, Bernard (9 January 2007). An Interview with John O'Sullivan. The American Spectator. Процитовано 24 January 2017.
- Marcello, Pera. curriculum vitae. Процитовано 29 March 2017.
- Shi, Thing (10 December 2016). For China, Trump's Style Brings Optimism Even as Rhetoric Bites. Bloomberg. Процитовано 29 March 2017.
- Oxford University must stop selling its reputation to Vladimir Putin's associates. The Guardian. 3 November 2015. Процитовано 29 March 2017.
- Marr, Kendra (16 жовтня 2009). YouTube star vies for House. POLITICO.
- Prosor, Ron (27 June 2016). UN's Moral Ban-Kruptcy. HuffPost. Процитовано 29 March 2017.
- Radosh, Ron (25 March 2016). How an obscure socialist text from the '80s predicted Bernie Sanders's rise. The Washington Post. Процитовано 29 March 2017.
- Ramani, Samuel (29 March 2017). Interview With Noted Journalist and Russia Expert, David Satter. HuffPost. Процитовано 29 March 2017.
- Douglas J. Feith; Abram N. Shulsky (20 травня 2010). The Dangerous Illusion of 'Nuclear Zero' – Why even speculate about a nuclear posture that would require world peace as a precondition?. The Wall Street Journal.
- Smith, David (16 January 2017). 'It's crazy to think that I'd threaten Blair'. The Guardian. Процитовано 24 January 2017.
- Curtin Winsor [ 2 червня 2006 у Wayback Machine.] Hudson Institute Biography.
Коментарі
- Stern became chairman in 2012 per IRS Form-990 yr2012
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет