Ахмед-паша аль-Джаззар (араб. أحمد باشا الجزار; бл. 1721 — 23 квітня 1804) — державний та військовий діяч Османської імперії. Напівнезалежний паша Сідону, Південної Палестини і Лівану.
Ахмед аль-Джаззар | |
---|---|
![]() | |
Народився | 1722 Столаць (громада), Герцеговинсько-Неретванський кантон |
Помер | 23 квітня 1804[1] Дамаск, Османська імперія |
Поховання | Акко |
Країна | Османська імперія |
Діяльність | воєначальник |
Учасник | Єгипетська кампанія Наполеона |
Роки активності | з 1750 |
Посада | d і d |
Конфесія | іслам |
|
Життєпис
Молоді роки
Походив з сербської християнської родини. Народився у 1720 або 1721 році в місті Столаць (Боснійський еялет). Втік з рідного міста до Стамбула у віці 16 або 17 років, за різними відомостями, зґвалтувавши невістку або тяжко поранивши жінку, яка йому відмовила у коханні. В столиці імперії наймався на торгівельне судно. Деякий час ходив уздовж Анатолії. Потрапивши до Єгипту, продався турецькому работоргівцю.
Близько 1755 року прийняв іслам, в цей час знову мешкав в Стамбулі. 1756 року опинився серед слуг , в якого працював перукарем. Того було призначено бейлербеєм Єгипту.
На службі Алі-паші
У 1758 році з невідомих причин опинився серед слуг аміра аль-хаджа Саліх-бея, голови клану (бейту) мамлюків аль-Касимійя. Того ж року супроводжував свого пана з караваном до Мекки. По поверненню перейшов на службу до мамлюка Абдаллах-бея, табі (наближеного) шейха аль-балади Алі-бея, голови клану аль-Каздаглія.
Увійшов до клану аль-Каздаглія, був призначений кашифом (головою) округу аль-Бухейра. Згодом отримав титул бея. 1766 року після вбивства бедуїнами Абдаллах-бея, виступив проти них, знищивши багатьох з 70 бедуїнських кланів. За це отримав прізвисько Джаззар (Різник).
1768 року брав участь у перемозі над Саліх-беєм аль-Касимійя. Але відмовився вбити свого колишнього пана. Це викликало підозри з боку Алі-бея. Зрештою Ахмед аль-Джаззар зумів втекти до Стамбулу.
Діяльність в Лівані і Сирії
Про його діяльність до 1770 року є уривчасті відомості: за одними він був в Алеппо чи Анатолії, за іншими — спробував повернутися до Єгипту, піднявши повстання серед бедуїнів. Але 1770 року опинився в Лівані, де віддався під покровительство Юсуф Шихабу, еміру гірського Лівану. Згодом зумів переодягненим прибути до свого будинку в Каїрі, де зібрав цінності, повернувшись до Лівану.
У 1772 році брав участь у війні проти Захіра аль-Умара, володаря Галілеї і прибережних міст Палестини. Відзначився в боях за Бейрут, мухафазом (головою залоги) якого Джаззара було призначено. Невдовзі він став тут самостійним правителем, підкорившись Осман-паше, наміснику Дамаску і Алеппо. Спроби Юсуф Шихаба відвоювати Бейрут виявилися невдалими. В подальшому аль-Джаззар зумів відбити ще декілька спроб захопити Бейрут.
У 1773 році війська Захіра аль-Умара і Юсуфа Шихаба за підтримки російського флоту взяли в облогу Бейрут. Після декількох штурмів та обстрілів Ахмед здався Захіру, який взяв того на свою службу, призначивши збирачем мірі (податку, призначеного для щорічного каравану хаджу) з району між Яффою та Єрусалимом. Але зібравши податки аль-Джаззар з ними втік до Дамаска, а звідти перебрався до Стамбула. Тут був призначений санджакбеєм Кара-Хісару в Анатолійському еялеті.
Правитель Сідону і Дамаску
1775 році після захоплення Акки призначений її мухафізом. Невдовзі дістав посаду захисника сирійського узбережжя (севахіл-і шаміє мухафізі), а 1776 року — посаду візира в Сідонському еялеті. Того ж року став пашею з 3 бунчуками. Розпочав політику підкорення навколишніх племен. Спочатку підкорив Насіфа аль-Нассара, шейха ліванських шиїтів. Невдовзі за підтримки османського флоту ат Насіфа підкорив Дейр-Ханну, де отаборився Алі ібн Захір аль-Зейдані. За цим підкорив місто Сафед. Потім здобув Бейрут, віднявши його в Юсуфа Шибана, з яким почав тривалу боротьбу. Проти Ахмеда також виступили друзькі клани Лівану.
1777 року стає валі Сідонського еялету. Переніс резиденцію до Акки, фортецю якої відновив. 1778 року на його бік перейшли друзькі клану джумблат і абу-накад, невдоволені правлінням Юсуф Шихаба. Спільно з ними він узяв в облогу Шихаба в фортеці Джубейль. Юсуф Шихаб, не маючи змоги чинити далі опір, обіцяв сплатити одноразову компенсацію в 100 тис. куруш та щорічну данину. Після цього Ахмед аль-Джаззар оголосив про визнання Юсуф Шихаба еміром гірського Лівану, виступивши проти своїх союзників — кланів джумблат і абу-накад, фортеці яких захопив.
У 1780—1781 роках мав збройні конфлікти з мухаммад-пашею аль-Азмом, валі Дамаска. Втім у 1781 році виступив проти Насіфа ібн Нассара, якому в битві біля Яруну завдав нищівної поразки. Насіф загинув, після чого аль-Джаззар ліквідував шиїтську автономію в Джабаль-Амель. До володінь Ахмеда аль-Джаззара приєднали область Джабель-Амель і місто Тір.
1785 року, давши великий хабар, дістав посаду валі Дамаску. Водночас домігся призначення свого мамлюка Саліма-паші на посаді валі Сідонського еялету, іншого мамлюка Сулеймана-паші — Триполійського еялету. Влітку 1785 року встановив владу в Хевроні та Єрусалимі, завдавши бедуїнським кланам Наблусу поразки. Поступово закріпив владу в Палестині. 1786 року підтримав відновлення османської влади в Єгипті й повалення уряду мамлюків. Втім, наказавши продавати зерно виключно через Акку, наразився на невдоволення сирійських купців. Тому відмовився від посади валі Дамаску, повернувши собі посаду валі Сідону.
1788 року османський диван ухвалив рішення про його відсторонення. Але за викуп у 500 тис. піастрів Ахмед аль-Джаззар залишився на своїй посаді. У 1789 році мамлюки, невдоволені стратами багатьох товаришів через стосунки з одалісками Ахмеда аль-Джаззара, повстали в Аккі. Зрештою мусив дозволити вільний вихід з міста 80 мамлюків, але решту схопив і стратив. У відповідь постали Салім-паша і Сулейман-паша, яких підтримав Юсуф Шихаб, емір гірського Лівану. Але у битві біля Акки аль-Джаззар завдав супротивникам тяжкої поразки.
1790 року вдруге призначається валі Дамаску. Зумів налагодити відносини з Ахмед-агою, очільником яничарів, та мусульманськими і юдейськими купцями. Невдовзі переміг Алі аль-Азма, голову турецького впливового роду, захопивши усе їх майно. У 1791 році наказав стратити Ахмеда-агу, побоюючись яничарів. За цим було страчено численних прихильників роду аль-Азм та Ахмеда-аги. Іншою проблемою залишалися впливові бедуїнські клану джарра і німр, що контролювали Наблуський санджак. У 1794 році спроба знищити бану-джарра виявилася невдалою. 1795 року аль-Джаззар втратив посаду валі Дамаску.
У 1798 році знову стає валі Дамаску, де відновив порядок після тривалих заворушень. Втім головним завданням було захист портів Палестини і Сирії від французьких військ на чолі з Наполеоном Бонапартом, що захопив Єгипет. Утім французам протягом 1799 року вдалося зайняти міста Газу, Яффу, Хайфу. Почалася облога Акки, де отаборився аль-Джаззар. Йому на допомогу прийшов британський флот. Після 62-денної облоги Наполеон Бонапарт відступив. Перемога Ахмеда аль-Джазара значно підвищила його престиж на Близькому Сході. Ахмед звернувся до султана Селіма III очолити війська із відвоювання Єгипту, але дістав відмову. 1799 року його було звільнено з посади валі Дамаску.
1801 року після відступу французів з Єгипту аль-Джаззара було звільнено з посад санджакбея Гази і Єрусалиму. Втім той виступив проти нового санджакбея Мухаммада Абу Марака, якого взяв в облогу в Яффі. В свою чергу османський диван оголосив аль-Джаззара заколотників. Незважаючи на це він захопив Яффу у 1803 році. Але наприкінці 1803 року вкотре призначається валі Дамаску. Головним завданням було звільнення Мекки від вахабитів. Помер після тривалої хвороби у 1804 році в Аккі.
Примітки
- https://pantheon.world/profile/person/Jazzar_Pasha
Джерела
- Herold, J. Christopher, Bonaparte in Egypt — London, Hamish Hamilton, 1962.
- Douwes, Dick (2000). The Ottomans in Syria: a history of justice and oppression. I.B. Tauris. .
- Philipp, Thomas (2004). «The Last Mamluk Household». In Michael Winter; Amalia Levanoni (eds.). The Mamluks in Egyptian and Syrian Politics and Society. BRILL. .
- Winter, Stefan (2010). The Shiites of Lebanon under Ottoman Rule, 1516—1788. Cambridge University Press. .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ahmed pasha al Dzhazzar arab أحمد باشا الجزار bl 1721 23 kvitnya 1804 derzhavnij ta vijskovij diyach Osmanskoyi imperiyi Napivnezalezhnij pasha Sidonu Pivdennoyi Palestini i Livanu Ahmed al DzhazzarNarodivsya1722 Stolac gromada Gercegovinsko Neretvanskij kantonPomer23 kvitnya 1804 1804 04 23 1 Damask Osmanska imperiyaPohovannyaAkkoKrayinaOsmanska imperiyaDiyalnistvoyenachalnikUchasnikYegipetska kampaniya NapoleonaRoki aktivnostiz 1750Posadad i dKonfesiyaislam Mediafajli u VikishovishiZhittyepisMolodi roki Pohodiv z serbskoyi hristiyanskoyi rodini Narodivsya u 1720 abo 1721 roci v misti Stolac Bosnijskij eyalet Vtik z ridnogo mista do Stambula u vici 16 abo 17 rokiv za riznimi vidomostyami zgvaltuvavshi nevistku abo tyazhko poranivshi zhinku yaka jomu vidmovila u kohanni V stolici imperiyi najmavsya na torgivelne sudno Deyakij chas hodiv uzdovzh Anatoliyi Potrapivshi do Yegiptu prodavsya tureckomu rabotorgivcyu Blizko 1755 roku prijnyav islam v cej chas znovu meshkav v Stambuli 1756 roku opinivsya sered slug v yakogo pracyuvav perukarem Togo bulo priznacheno bejlerbeyem Yegiptu Na sluzhbi Ali pashi U 1758 roci z nevidomih prichin opinivsya sered slug amira al hadzha Salih beya golovi klanu bejtu mamlyukiv al Kasimijya Togo zh roku suprovodzhuvav svogo pana z karavanom do Mekki Po povernennyu perejshov na sluzhbu do mamlyuka Abdallah beya tabi nablizhenogo shejha al baladi Ali beya golovi klanu al Kazdagliya Uvijshov do klanu al Kazdagliya buv priznachenij kashifom golovoyu okrugu al Buhejra Zgodom otrimav titul beya 1766 roku pislya vbivstva beduyinami Abdallah beya vistupiv proti nih znishivshi bagatoh z 70 beduyinskih klaniv Za ce otrimav prizvisko Dzhazzar Riznik 1768 roku brav uchast u peremozi nad Salih beyem al Kasimijya Ale vidmovivsya vbiti svogo kolishnogo pana Ce viklikalo pidozri z boku Ali beya Zreshtoyu Ahmed al Dzhazzar zumiv vtekti do Stambulu Diyalnist v Livani i Siriyi Pro jogo diyalnist do 1770 roku ye urivchasti vidomosti za odnimi vin buv v Aleppo chi Anatoliyi za inshimi sprobuvav povernutisya do Yegiptu pidnyavshi povstannya sered beduyiniv Ale 1770 roku opinivsya v Livani de viddavsya pid pokrovitelstvo Yusuf Shihabu emiru girskogo Livanu Zgodom zumiv pereodyagnenim pributi do svogo budinku v Kayiri de zibrav cinnosti povernuvshis do Livanu U 1772 roci brav uchast u vijni proti Zahira al Umara volodarya Galileyi i priberezhnih mist Palestini Vidznachivsya v boyah za Bejrut muhafazom golovoyu zalogi yakogo Dzhazzara bulo priznacheno Nevdovzi vin stav tut samostijnim pravitelem pidkorivshis Osman pashe namisniku Damasku i Aleppo Sprobi Yusuf Shihaba vidvoyuvati Bejrut viyavilisya nevdalimi V podalshomu al Dzhazzar zumiv vidbiti she dekilka sprob zahopiti Bejrut U 1773 roci vijska Zahira al Umara i Yusufa Shihaba za pidtrimki rosijskogo flotu vzyali v oblogu Bejrut Pislya dekilkoh shturmiv ta obstriliv Ahmed zdavsya Zahiru yakij vzyav togo na svoyu sluzhbu priznachivshi zbirachem miri podatku priznachenogo dlya shorichnogo karavanu hadzhu z rajonu mizh Yaffoyu ta Yerusalimom Ale zibravshi podatki al Dzhazzar z nimi vtik do Damaska a zvidti perebravsya do Stambula Tut buv priznachenij sandzhakbeyem Kara Hisaru v Anatolijskomu eyaleti Pravitel Sidonu i Damasku 1775 roci pislya zahoplennya Akki priznachenij yiyi muhafizom Nevdovzi distav posadu zahisnika sirijskogo uzberezhzhya sevahil i shamiye muhafizi a 1776 roku posadu vizira v Sidonskomu eyaleti Togo zh roku stav pasheyu z 3 bunchukami Rozpochav politiku pidkorennya navkolishnih plemen Spochatku pidkoriv Nasifa al Nassara shejha livanskih shiyitiv Nevdovzi za pidtrimki osmanskogo flotu at Nasifa pidkoriv Dejr Hannu de otaborivsya Ali ibn Zahir al Zejdani Za cim pidkoriv misto Safed Potim zdobuv Bejrut vidnyavshi jogo v Yusufa Shibana z yakim pochav trivalu borotbu Proti Ahmeda takozh vistupili druzki klani Livanu 1777 roku staye vali Sidonskogo eyaletu Perenis rezidenciyu do Akki fortecyu yakoyi vidnoviv 1778 roku na jogo bik perejshli druzki klanu dzhumblat i abu nakad nevdovoleni pravlinnyam Yusuf Shihaba Spilno z nimi vin uzyav v oblogu Shihaba v forteci Dzhubejl Yusuf Shihab ne mayuchi zmogi chiniti dali opir obicyav splatiti odnorazovu kompensaciyu v 100 tis kurush ta shorichnu daninu Pislya cogo Ahmed al Dzhazzar ogolosiv pro viznannya Yusuf Shihaba emirom girskogo Livanu vistupivshi proti svoyih soyuznikiv klaniv dzhumblat i abu nakad forteci yakih zahopiv U 1780 1781 rokah mav zbrojni konflikti z muhammad pasheyu al Azmom vali Damaska Vtim u 1781 roci vistupiv proti Nasifa ibn Nassara yakomu v bitvi bilya Yarunu zavdav nishivnoyi porazki Nasif zaginuv pislya chogo al Dzhazzar likviduvav shiyitsku avtonomiyu v Dzhabal Amel Do volodin Ahmeda al Dzhazzara priyednali oblast Dzhabel Amel i misto Tir 1785 roku davshi velikij habar distav posadu vali Damasku Vodnochas domigsya priznachennya svogo mamlyuka Salima pashi na posadi vali Sidonskogo eyaletu inshogo mamlyuka Sulejmana pashi Tripolijskogo eyaletu Vlitku 1785 roku vstanoviv vladu v Hevroni ta Yerusalimi zavdavshi beduyinskim klanam Nablusu porazki Postupovo zakripiv vladu v Palestini 1786 roku pidtrimav vidnovlennya osmanskoyi vladi v Yegipti j povalennya uryadu mamlyukiv Vtim nakazavshi prodavati zerno viklyuchno cherez Akku narazivsya na nevdovolennya sirijskih kupciv Tomu vidmovivsya vid posadi vali Damasku povernuvshi sobi posadu vali Sidonu 1788 roku osmanskij divan uhvaliv rishennya pro jogo vidstoronennya Ale za vikup u 500 tis piastriv Ahmed al Dzhazzar zalishivsya na svoyij posadi U 1789 roci mamlyuki nevdovoleni stratami bagatoh tovarishiv cherez stosunki z odaliskami Ahmeda al Dzhazzara povstali v Akki Zreshtoyu musiv dozvoliti vilnij vihid z mista 80 mamlyukiv ale reshtu shopiv i strativ U vidpovid postali Salim pasha i Sulejman pasha yakih pidtrimav Yusuf Shihab emir girskogo Livanu Ale u bitvi bilya Akki al Dzhazzar zavdav suprotivnikam tyazhkoyi porazki 1790 roku vdruge priznachayetsya vali Damasku Zumiv nalagoditi vidnosini z Ahmed agoyu ochilnikom yanichariv ta musulmanskimi i yudejskimi kupcyami Nevdovzi peremig Ali al Azma golovu tureckogo vplivovogo rodu zahopivshi use yih majno U 1791 roci nakazav stratiti Ahmeda agu poboyuyuchis yanichariv Za cim bulo stracheno chislennih prihilnikiv rodu al Azm ta Ahmeda agi Inshoyu problemoyu zalishalisya vplivovi beduyinski klanu dzharra i nimr sho kontrolyuvali Nabluskij sandzhak U 1794 roci sproba znishiti banu dzharra viyavilasya nevdaloyu 1795 roku al Dzhazzar vtrativ posadu vali Damasku U 1798 roci znovu staye vali Damasku de vidnoviv poryadok pislya trivalih zavorushen Vtim golovnim zavdannyam bulo zahist portiv Palestini i Siriyi vid francuzkih vijsk na choli z Napoleonom Bonapartom sho zahopiv Yegipet Utim francuzam protyagom 1799 roku vdalosya zajnyati mista Gazu Yaffu Hajfu Pochalasya obloga Akki de otaborivsya al Dzhazzar Jomu na dopomogu prijshov britanskij flot Pislya 62 dennoyi oblogi Napoleon Bonapart vidstupiv Peremoga Ahmeda al Dzhazara znachno pidvishila jogo prestizh na Blizkomu Shodi Ahmed zvernuvsya do sultana Selima III ocholiti vijska iz vidvoyuvannya Yegiptu ale distav vidmovu 1799 roku jogo bulo zvilneno z posadi vali Damasku 1801 roku pislya vidstupu francuziv z Yegiptu al Dzhazzara bulo zvilneno z posad sandzhakbeya Gazi i Yerusalimu Vtim toj vistupiv proti novogo sandzhakbeya Muhammada Abu Maraka yakogo vzyav v oblogu v Yaffi V svoyu chergu osmanskij divan ogolosiv al Dzhazzara zakolotnikiv Nezvazhayuchi na ce vin zahopiv Yaffu u 1803 roci Ale naprikinci 1803 roku vkotre priznachayetsya vali Damasku Golovnim zavdannyam bulo zvilnennya Mekki vid vahabitiv Pomer pislya trivaloyi hvorobi u 1804 roci v Akki Primitkihttps pantheon world profile person Jazzar PashaDzherelaHerold J Christopher Bonaparte in Egypt London Hamish Hamilton 1962 Douwes Dick 2000 The Ottomans in Syria a history of justice and oppression I B Tauris ISBN 1860640311 Philipp Thomas 2004 The Last Mamluk Household In Michael Winter Amalia Levanoni eds The Mamluks in Egyptian and Syrian Politics and Society BRILL ISBN 9789004132863 Winter Stefan 2010 The Shiites of Lebanon under Ottoman Rule 1516 1788 Cambridge University Press ISBN 978 1 139 48681 1