Алі Шаріяті | ||||
---|---|---|---|---|
перс. علی شريعتی | ||||
Східна філософія | ||||
![]() Алі Шаріяті | ||||
Народження | 23 листопада 1933 Кахак, Іран | |||
Смерть | 10 червня 1977 (43 роки) Саутгемптон, Велика Британія вбивство | |||
Поховання | d | |||
Громадянство (підданство) | ![]() | |||
Знання мов | ||||
Ім'я при народженні | Алі Шаріяті | |||
Діяльність | ||||
Школа / Традиція | антиімперіалізм • ісламська теолоґія визволення • ісламський соціялізм | |||
Основні інтереси | відчуження • культурний імперіялізм • соціяльна справедливість | |||
Вплинув | Абдулазіз Сахедіна • Моджахедін-е Халк | |||
Alma mater | d і d | |||
Зазнав впливу | ||||
Вчителі | d | |||
Історичний період | Філософія XX століття | |||
Партія | Визвольний рух Ірану | |||
Конфесія | іслам | |||
Батько | d | |||
У шлюбі з | d[2] | |||
shariati.com | ||||
| ||||
| ||||
Алі Шаріяті (перс. علی شريعتی) (*23 листопада 1933, Кахак, Іран — †10 червня 1977, Саутгемптон, Велика Британія — іранський публіцист, проповідник, філософ та революціонер, один з теоретиків антиімперіалізму й ідеологів Іранської революції. Його твори та проповіді надихали борцов проти шахского режиму в 1970-х, зокрема Моджахедін-е Халк.
Життєпис
Алі Шаріяті народився 1933 року в Кахаці, селищі в північному Ірані. Його батько був викладачем в медресе. За деякими відомостями, на початку 1950-х він був активним прихильником Національного фронту і після поразки Мохаммеда Мосаддика (1882-1967) підчас боротьби за націоналізацію іранської нафти (1953) був заарештований і кинутий до в'язниці.
1951 року Шаріяті закінчив педагогічне училище в Мешхеді і став працювати вчителем в Ахмадабаді. У 1953 він вступив до Мешхедского університету. Однак, оскільки Шаріяті був членом нелєгальної опозиційної групи «Рух за свободу Ірану», що нею керував Мехді Базарган, його заарештували і 1957 року засудили до короткочасного ув'язнення. Вийшовши з в'язниці, він 1958 року закінчив Мешхедский університет, після чого емігрував до Франції. У Парижі Шаріяті закінчив Сорбонський університет, де здобув ступінь доктора історії.
1964 року Шаріяті повернувся до Ірану. Незабаром його було звинувачено в антиурядовій діяльності як член нелєгальної мусульманської організації «Аль Джазайєр», що до її лав він вступив у Парижі, і знову посаджено у в'язницю. Після звільнення Шаріяті запросили на викладацьку роботу до університету ім. Фірдоусі в Мешхеді. З 1967 він став читати лекції (у формі повчань) і проводити диспути у «Хосейнійєйє Ершад» (спеціяльному приміщенні, що в ньому підчас молитви відбувається обряд оплакування імама Хусейна; в будні там ведуть релігійні бесіди, читають лєкції з ісламу та проходять дискусії) в Тегерані. 1973 року влада закрила «Хосейнійєйє Ершад» і знову заарештувал Шаріяті. Цього разу його звинуватили в антиурядовій пропаганді. Він втік з в'язниці, але, дізнавшись, що через нього перслідують батька та всю сім'ю, здався владі: його було вислано до Хорасану.
На початку 1977 Шаріяті був змушений вдруге емігрувати. Спочатку він оселився у Парижі, але потім, боячись переслідувань САВАК (іранської служби безпеки), переїхав до Лондона. 19 червня 1977 Шаріяті було знайдено мертвим у себе в квартирі у передмісті Лондона. Вважається, що його смерть була справою рук шахської охранки, що вважала його небезпечним для істнування монархії, боячись його популярности та авторитету серед прогресивно налаштованої інтелігенції і студентства.
Шаріяті є автором циклу лєкцій, кількох книг і брошур. Його твори «З чого почати?», «Що робити?», «Релігія і релігія», «Людство й іслам», «ісламознавство», а також статті «До розуміння ісламу», «Мистецтво чекає на свого рятівника», «Роздуми стурбованого мусульманина» викликали значний інтерес не лише серед шиїтських теологів, але також в инших верствах іранського суспільства.
Найактивніший період діяльности Шаріяті — 1965-1973. Саме тоді в Тегерані було створено новий теологічний центр — «Хосейнійєйє Ершад». Незважаючи на те, що землю та кошти на його будівництво надав меценат Мохаммед Хомейні, а членами ради засновників разом з Шаріяті були аятолла Мотаххарі, моджтахед Сахаб, шиїтський теоретик і Мехді Базарган, дійсним натхненником створення цього релігійного центру та керівником був саме Алі Шаріяті.
Його лєкції-диспути, що на них обговорювали не лише суто релігійні, а й суспільно-політичні проблєми, пов'язані з обстановкою в Ірані, давали потужний імпульс для роздумів і активізації дій не лише студентів-теологів, але і світської молоді. Лєкції Шаріяті приваблювали численних слухачів, що належали до духовенства, інтелігенції та студентства, — від правих і консервативних елєментів до реформістські налаштованих і радикалів. На його лєкціях часто були присутні й представники правлячої буржуазії. Але реакція на діяльність Шаріяті в «Хосейнійєйє Ершад» не була однозначною. Шиїтські богослови висловлювали незадоволення тим, що він читав слухачам вищий курс мусульманської теології, не маючи звання моджтахеда і законного права на іджтихад. Вони різко виступили проти характеристики, що її Шаріяті дав позиції шиїтського духовенства в 1960-і, звинувативши його в пасивності. Протест викликали і спроби Шаріяті створити нові форми богословської освіти, і його аргументи на користь необхідності внесення деяких змін до структури релігійних інститутів.
Ідейна спадщина
Алі Шаріяті був, напевне, найяскравішою постаттю серед світських ісламістів Ірану в 1960-70-ті. Бурхлива суспільно-просвітницька діяльність Шаріяті, що розпочалася в середині 1960-х і тривала майже до самого передодня Іранської революції, за тим відгуком, що вона викликала серед світської і духовної молоді, серед духовенства, а також серед світської інтелігенції та окремих верств буржуазії, дає повну підставу назвати його ім'я серед імен тих представників громадської думки, що духовно підготували маси до виступів проти деспотизму монархії і засилля — духовного й економічного — імперіялізму.
Багато поглядів Шаріяті було взато на озброєння Організацією моджахедів іранського народу (ОМІН, або Моджахедін-е Халк) при розробці своєї ідеологічної програми. Це — важливе свідчення причетности Шаріяті до формування ідеологічних передумов революції 1978-1979 рр.
Погляди Шаріяті, як і погляди инших світських ісламістів, не завжди наукові, часто еклєктичні, знайшли широкий відгук серед молоді (учнів як світських, так і духовних навчальних закладів) і студентства, що відкинули офіційну ідеологію монархізму. Ідеї Шаріяті шляхетністю цілей захопили молодь, хоча і не тільки її. Як часто буває, ненауковість ідеології не завадила їй впливати на свідомість людей.
Погляди Шаріяті формувалися під впливом поглядів таких різних мусульманських діячів, як Мехді Базарган, Махмуд Талегані, Рухолла Хомейні. Шаріяті, що здобув європейську освіту, був також обізнаний із сучасними західними філософськими течіями — екзистенціялізмом, «західним марксизмом». Англійський сходознавець Майкл Фішер писав, що Шаріяті був «героєм молоді Ірану 1970-х і сприймався як один зі святих заступників у період революції 1977-1979.».
Західноєвропейські та американські вчені в цілому розглядали Шаріяті як релігійного ідеолога ліворадикального типу, що він терпимо ставився до ідеології марксизму та інтерпретувати іслам шиїтського виду як революційну ідеологію боротьби за інтереси трудящих мас і створення «динамічного» безклясового суспільства. Як зазначав Еерванд Абрахаміян, Шаріяті прагнув створити еклєктичну систему на основі «західної соціології», «частково-марксистської соціології» і «мусульманської теології», а також на базі ідей Франца Фанона (1925-1961). За його словами, Шаріяті пропагував ідею «повернення до істинного ісламу» і вважав, що досягти цього зуміють «не улама, а прогресивна інтелігенція» як єдина сила, здатна правильно інтерпретувати іслам.
Англійський дослідник годфрі Янсен зазначав, що революційний іслам, як його уявляв Шаріяті, є ісламом «перським» і як такий добре сприймався молодим поколінням освічених іранців, що раніше ставилися критично до цієї релігії, вважаючи її «арабською». Привабливість ідей Шаріяті для «молодого покоління освіченої кляси» Янсен пояснював тим, що «озахіднечений інтелєктуал», що намагався реформувати іслам шиїтського ріжновиду за допомогою «екзистенціялізму, марксизму та феноменології», вважав шиїзм єдиним вченням, здатним вирішити всі проблєми, що стоять перед сучасною людиною, себто революційною націоналістичною ідеологією, привабливою для молоді. Саме революційність ідей Шаріяті, на думку Янсена, привертала до них радикальну молодь і сприяла приєднання певної її частини до ОМІН.
Шаріяті, визначаючи іслам як релігію Бога і народу, стверджував, що Бог справедливий і захищає інтереси трудящих мас. Як аргумент він наводив відо помсті про соціяльне походження пророків, підкреслюючи, що всі вони були вихідцями з народу (з пастухів). Пророки завжди боролися за інтереси народу, проти можновладців, що вони, спекулюючи на природному релігійному почутті людей, перекрутили іслам. Близькість Бога та народу настільки велика, що слово «Бог» є синонімом слова «народ» . У перекрученні народної суті ісламу Шаріяті звинувачував, зокрема, духовенство, яке стало на службу можновладцям і багатіям, а також європейців, що вони прагнули закабалити мусульман шляхом насадження своєї культури, моралі, ідеології. Іслам, що захищає інтереси можновладців і багатіїв, Шаріяті називав «ширк» (араб. «невіра» — визнання инших божеств співтоваришами аллаха, що є порушенням суворого єдинобожжя; сучасні шиїтські ідеологи трактують «ширк» як «поклоніння ідолам», до яких вони зараховують все, що викликає їх протест: владу, багатству тощо), трактуючи це поняття як антинародну релігійну віру, а іслам, що відстоює інтереси народу, йменував «тоухідним ісламом» або «тоухідом» (єдинобожжям, монотеїзмом).
Одним зі своїх найважливіших завдань Шаріяті вважав «повернення» до ісламської ідеології. «Я мрію відродити іслам як ідеологію, — заявляв він. — Поки що ж іслам, це — культура». Першою умовою, що він висував до ісламу як до ідеологічної системи, була його відповідність інтересам народних мас і здатність бути доступною для сприйняття. Тому Шаріяті закликав своїх послідовників вчитися говорити з народом його мовою — мовлю релігії, оскільки багатогранність, абстрактний характер релігійної символіки зрозумілий кожному іранцю незалежно від його соціяльної приналежности. Кожен мусульманин по-своєму розуміє релігійну символіку, вкладаючи в неї власний сенс, бажання і настрої. «Це релігійна мова вічна, і вона має більшу цінність, ніж світська, що на ній поняття позбавлені таємничости», — говорив А. Шаріяті, підкреслюючи, що сучасна пропаганда суспільних ідей на світській мові приречена на поразку. У зв'язку з цим Шаріяті зазначав, що інтелігенція відірвалась від народу, що не розуміє її світської мови, і глуха до нього. «Перш ніж слідувати за якимсь мактабом, — говорив Шаріяті, — ми маємо вивчити мову спілкування з народом. А доти ми німі. Ми втратили його мову ... і це відчуження — могила всіх наших надій і причина марности всіх наших зусиль». Релігійна ідеологія, на думку Шаріяті, має бути революційною за своїм характером, закликати до зміни несправедливого ладу в ім'я свободи та справедливости.
Іслам, за визначенням Шаріяті, є «серединним мактабом між матеріялізмом і ідеалізмом, між капіталізмом і комунізмом». Обидві системи Шаріяті розглядав як ворожі мусульманському світу, що проводять щодо країн «третього світу» однакову політику.
Важливе місце в системі поглядів А. Шаріяті займала проблєма революційного перетворення світу. Загалом він дотримувався концепції, що поєднувала вимогу радикального перетворення суспільства із захистом принципу ненасильства щодо всіх соціяльних верств (за винятком злочинців). Революційна, в тому числі збройна, боротьба для Шаріяті — спосіб досягнення прогресивних змін суспільного ладу в ім'я «вищих цінностей», втілених в ідеях релігійного соціялізму, що проголошується «кінцевим ідеалом». При цьому Шаріяті оперував поняттям «соціялізм» як категорією, що позначає тип суспільного ладу, заснованого на принципах релігійної моралі та створеного релігійними людьми. «Інтелігентний віруючий теж будує соціялізм, але на основі свого, особливого, духовного світогляду», згідно з яким природа жива, розумна, логічна, кожне явище закономірне та природне. Революційну, насильницьку зміну суспільства, що виводить його з кризового стану, в який, як вважав Шаріяті, з часом занурюється будь-яка соціяльна система, він визнавав правомірною (хоча й не заперечував можливість «виправлення» суспільства мирними засобами, себто шляхом здійснення реформ). Разом з тим він заперечував клясову боротьбу. Шаріяті заявляв, що в сучасних умовах важливішу ролю у революційному русі грає не клясова боротьба, а націоналізм, що націоналізм є найбільш революційною силою сучасности. При цьому він звинувачував марксистів у нерозумінні суті націоналістичних рухів як реакції на пригнічення ззовні.
Шаріяті виділяв чотири етапи революції, які збігалися з етапами, що їх виділяли хомейністи (послідовники Рухолли Хомейні): особистісний, національний, загальномусульманський і світовий. Перший етап — моральне вдосконалення індивіда, що виховує себе як борця проти несправедливості. (Недарма за своє життєве кредо Шаріяті обрав девіз Альбера Камю: «Я протестую — значить, істную».) Другий етап передбачає боротьбу за національне визволення, за створення незалежної національної держави. Третій етап означає експорт революції за рямці однієї держави, до регіону мусульманської віри, що «тягнеться від Північної Африки до Азії і Перської затоки». Четвертий етап — боротьба за створення світової держави загальної справедливости.
Твори
- До розуміння ісламу.
- З чого почати?
- ісламознавство.
- Людство й іслам.
- Марксизм й инші західні хиби.
- Мистецтво чекає на свого рятівника.
- Релігія і релігія.
- Роздуми над долею людства.
- Роздуми стурбованого мусульманина.
- Хадж.
- Що робити?.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- перська Вікіпедія — 2003.
- Akhavi S'h. Religion and Politics in Contemporary Iran. — Clergy-State Revolution in the Pehlevi Period. 1980, №4.
- «Аяндеган» (Тегеран). 20.11.1979.
- Akhavi Sh. Religion..., pp. 143-144; «Кейхан» (Тегеран). 16.10.1975.
- Akhavi Sh. Religion..., pp. 144.
- M.M.J.Fisher. Iran from Religious Dispute to Revolution. Cambridge (Mass.), London, 1980, p. 5.
- Abrahamlan E. Ali Shariati. Ideologist of the Iranian Revolution. — MERIP Reports. Washington, 1982, No. 102, pp. 24-28. Шаріяті переклав перською кілька творів Фанона і в своїх творах, слідом за Фаноном, критикував західну цивілізацію за руйнування «цілісної» особистости, ставив питання про «ціну поступу» в антиколоніальній площині, закликав до відмови від проґресу, що купується ціною гибелі особистости, протиставляв «народ» «еліті» і буржуазії; захищав національні традиції, критикуючи водночас консервативні тощо.
- Idem, p. 28.
- G.H.Jansen. Militant Islam. New York, 1979, p. 159.
- Idem
- А.Шаріяті. Мазхаб алейхе мазхаб. [Б.м., б.р.]
- А.Шаріяті. Рузгаре ма ва зане мосалман. — Зане руз. Техран, 1979, №707, стор. 58-59.
- А.Шаріяті. Базгяшт бе ход. [Б.м., б.р.], стор. 384.
- А.Шаріяті. Есламшенасі. [Б.м., б.р.], стор. 97.
- A.Shariati. Hajj. [Б.м., б.р.], p. 2.
- А.Шаріяті. До васійят. [Б.м., б.р.], стор. 16.
- А.Шаріяті. Мазхаб алейхе мазхаб, стор. 16.
- А.Шаріяті. Есламшенасі, стор. 230.
- А.Шаріяті. Базгяшт бе ход, стор. 162
- А.Шаріяті. Есламшенасі, стор. 324.
- А.Шаріяті. Базгяшт бе ход, стор. 80, 183, 369.
- А.Шаріяті. Есламшенасі, стор. 232.
- Там саме, стор. 230.
Література
- А. К. Лукоянов. Али Шариати // Иранская революция 1978-1979 гг. Причины и уроки. — Москва: «Наука», 1989. — С. 85-89.
- Р. Тиса. Визволення людини. Нариси з історії суспільної думки XX ст. — Київ: «Вперед», 2023.
- M. Abedi, “Ali Shariati: The Architect of the 1979 Islamic Revolution in Iran”, Iranian Studies, vol. XIX, nos. 3-4, 1986.
- E. Abrahamian, “Ali Shariati: Ideologue of the Iranian Revolution”, MERIP Report, no. 102.
- A. Bayat, “Shariati and Marx: A Critique of an ‘Islamic’ Critique of Marxism”, Alif, no. 10, 1990, pp. 19-41.
- M. Bayat, ”Iran’s Real Revolutionary Leader”, Christian Science Monitor, May 24, 1977.
- K. Cragg, The Pen And The Faith, London: Allen & Unwin, 1985 (Chapter 5, "Ali Shariati Of Tehran").
- H.Dabashi, “Ali Shari`ati's Islam: Revolutionary Uses of Faith in a Post-Traditional Society”, Islamic Quarterly, vol. XXVII, no. 4, 1983, pp. 203-222.
- K. Hayama, “Dr. Ali Shari`ati's Revolutionary Ideology and the Role of the Raushanfekr in Social Change”, The Institute of Middle Eastern Studies, International University of Japan, Working Papers Series No. 1 (1985).
- S. Irfani, Revolutionary Islam in Iran, London: Zed Books, 1983 (Chapter 7, "Ali Shariati: Teacher of the Revolution").
- A. A. Sachedina, "li Shariati: Ideologue of the Iranian Revolution" // Esposito (ed.), Voices of Resurgent Islam. New York: Oxford University Press, 1983.
- E. H. Thomas, “Ali Shari`ati on the Role of the Muslim Woman”, The Muslim World, vol. LXXXI, no. 1, 1991, pp. 1-8.
Див. також
Посилання
- Алі Шаріяті. Роздуми над долею людства [ 18 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Роман Тиса. Алі Шаріяті й ісламська революція [ 30 травня 2019 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
box width Ali Shariyatipers علی شريعتی Shidna filosofiyaAli ShariyatiNarodzhennya23 listopada 1933 1933 11 23 Kahak IranSmert10 chervnya 1977 1977 06 10 43 roki Sautgempton Velika Britaniya vbivstvoPohovannyadGromadyanstvo piddanstvo Imperska Derzhava IranZnannya movperska 1 arabska francuzka i anglijskaIm ya pri narodzhenniAli ShariyatiDiyalnistsociolog eseyist poet politichnij aktivist perekladachShkola Tradiciyaantiimperializm islamska teologiya vizvolennya islamskij sociyalizmOsnovni interesividchuzhennya kulturnij imperiyalizm sociyalna spravedlivistVplinuvAbdulaziz Sahedina Modzhahedin e HalkAlma materd i dZaznav vplivushiyitskij islam Gerbert Markuze Zhan Pol Sartr Franc FanonVchitelidIstorichnij periodFilosofiya XX stolittyaPartiyaVizvolnij ruh IranuKonfesiyaislamBatkodU shlyubi zd 2 shariati com Ali Shariyati u Vikishovishi Ali Shariyati pers علی شريعتی 23 listopada 1933 Kahak Iran 10 chervnya 1977 Sautgempton Velika Britaniya iranskij publicist propovidnik filosof ta revolyucioner odin z teoretikiv antiimperializmu j ideologiv Iranskoyi revolyuciyi Jogo tvori ta propovidi nadihali borcov proti shahskogo rezhimu v 1970 h zokrema Modzhahedin e Halk ZhittyepisAli Shariyati narodivsya 1933 roku v Kahaci selishi v pivnichnomu Irani Jogo batko buv vikladachem v medrese Za deyakimi vidomostyami na pochatku 1950 h vin buv aktivnim prihilnikom Nacionalnogo frontu i pislya porazki Mohammeda Mosaddika 1882 1967 pidchas borotbi za nacionalizaciyu iranskoyi nafti 1953 buv zaareshtovanij i kinutij do v yaznici 1951 roku Shariyati zakinchiv pedagogichne uchilishe v Meshhedi i stav pracyuvati vchitelem v Ahmadabadi U 1953 vin vstupiv do Meshhedskogo universitetu Odnak oskilki Shariyati buv chlenom nelyegalnoyi opozicijnoyi grupi Ruh za svobodu Iranu sho neyu keruvav Mehdi Bazargan jogo zaareshtuvali i 1957 roku zasudili do korotkochasnogo uv yaznennya Vijshovshi z v yaznici vin 1958 roku zakinchiv Meshhedskij universitet pislya chogo emigruvav do Franciyi U Parizhi Shariyati zakinchiv Sorbonskij universitet de zdobuv stupin doktora istoriyi 1964 roku Shariyati povernuvsya do Iranu Nezabarom jogo bulo zvinuvacheno v antiuryadovij diyalnosti yak chlen nelyegalnoyi musulmanskoyi organizaciyi Al Dzhazajyer sho do yiyi lav vin vstupiv u Parizhi i znovu posadzheno u v yaznicyu Pislya zvilnennya Shariyati zaprosili na vikladacku robotu do universitetu im Firdousi v Meshhedi Z 1967 vin stav chitati lekciyi u formi povchan i provoditi disputi u Hosejnijyejye Ershad speciyalnomu primishenni sho v nomu pidchas molitvi vidbuvayetsya obryad oplakuvannya imama Husejna v budni tam vedut religijni besidi chitayut lyekciyi z islamu ta prohodyat diskusiyi v Tegerani 1973 roku vlada zakrila Hosejnijyejye Ershad i znovu zaareshtuval Shariyati Cogo razu jogo zvinuvatili v antiuryadovij propagandi Vin vtik z v yaznici ale diznavshis sho cherez nogo persliduyut batka ta vsyu sim yu zdavsya vladi jogo bulo vislano do Horasanu Na pochatku 1977 Shariyati buv zmushenij vdruge emigruvati Spochatku vin oselivsya u Parizhi ale potim boyachis peresliduvan SAVAK iranskoyi sluzhbi bezpeki pereyihav do Londona 19 chervnya 1977 Shariyati bulo znajdeno mertvim u sebe v kvartiri u peredmisti Londona Vvazhayetsya sho jogo smert bula spravoyu ruk shahskoyi ohranki sho vvazhala jogo nebezpechnim dlya istnuvannya monarhiyi boyachis jogo populyarnosti ta avtoritetu sered progresivno nalashtovanoyi inteligenciyi i studentstva Shariyati ye avtorom ciklu lyekcij kilkoh knig i broshur Jogo tvori Z chogo pochati Sho robiti Religiya i religiya Lyudstvo j islam islamoznavstvo a takozh statti Do rozuminnya islamu Mistectvo chekaye na svogo ryativnika Rozdumi sturbovanogo musulmanina viklikali znachnij interes ne lishe sered shiyitskih teologiv ale takozh v inshih verstvah iranskogo suspilstva Najaktivnishij period diyalnosti Shariyati 1965 1973 Same todi v Tegerani bulo stvoreno novij teologichnij centr Hosejnijyejye Ershad Nezvazhayuchi na te sho zemlyu ta koshti na jogo budivnictvo nadav mecenat Mohammed Homejni a chlenami radi zasnovnikiv razom z Shariyati buli ayatolla Motahhari modzhtahed Sahab shiyitskij teoretik i Mehdi Bazargan dijsnim nathnennikom stvorennya cogo religijnogo centru ta kerivnikom buv same Ali Shariyati Jogo lyekciyi disputi sho na nih obgovoryuvali ne lishe suto religijni a j suspilno politichni problyemi pov yazani z obstanovkoyu v Irani davali potuzhnij impuls dlya rozdumiv i aktivizaciyi dij ne lishe studentiv teologiv ale i svitskoyi molodi Lyekciyi Shariyati privablyuvali chislennih sluhachiv sho nalezhali do duhovenstva inteligenciyi ta studentstva vid pravih i konservativnih elyementiv do reformistski nalashtovanih i radikaliv Na jogo lyekciyah chasto buli prisutni j predstavniki pravlyachoyi burzhuaziyi Ale reakciya na diyalnist Shariyati v Hosejnijyejye Ershad ne bula odnoznachnoyu Shiyitski bogoslovi vislovlyuvali nezadovolennya tim sho vin chitav sluhacham vishij kurs musulmanskoyi teologiyi ne mayuchi zvannya modzhtaheda i zakonnogo prava na idzhtihad Voni rizko vistupili proti harakteristiki sho yiyi Shariyati dav poziciyi shiyitskogo duhovenstva v 1960 i zvinuvativshi jogo v pasivnosti Protest viklikali i sprobi Shariyati stvoriti novi formi bogoslovskoyi osviti i jogo argumenti na korist neobhidnosti vnesennya deyakih zmin do strukturi religijnih institutiv Idejna spadshinaAli Shariyati buv napevne najyaskravishoyu postattyu sered svitskih islamistiv Iranu v 1960 70 ti Burhliva suspilno prosvitnicka diyalnist Shariyati sho rozpochalasya v seredini 1960 h i trivala majzhe do samogo peredodnya Iranskoyi revolyuciyi za tim vidgukom sho vona viklikala sered svitskoyi i duhovnoyi molodi sered duhovenstva a takozh sered svitskoyi inteligenciyi ta okremih verstv burzhuaziyi daye povnu pidstavu nazvati jogo im ya sered imen tih predstavnikiv gromadskoyi dumki sho duhovno pidgotuvali masi do vistupiv proti despotizmu monarhiyi i zasillya duhovnogo j ekonomichnogo imperiyalizmu Bagato poglyadiv Shariyati bulo vzato na ozbroyennya Organizaciyeyu modzhahediv iranskogo narodu OMIN abo Modzhahedin e Halk pri rozrobci svoyeyi ideologichnoyi programi Ce vazhlive svidchennya prichetnosti Shariyati do formuvannya ideologichnih peredumov revolyuciyi 1978 1979 rr Poglyadi Shariyati yak i poglyadi inshih svitskih islamistiv ne zavzhdi naukovi chasto eklyektichni znajshli shirokij vidguk sered molodi uchniv yak svitskih tak i duhovnih navchalnih zakladiv i studentstva sho vidkinuli oficijnu ideologiyu monarhizmu Ideyi Shariyati shlyahetnistyu cilej zahopili molod hocha i ne tilki yiyi Yak chasto buvaye nenaukovist ideologiyi ne zavadila yij vplivati na svidomist lyudej Poglyadi Shariyati formuvalisya pid vplivom poglyadiv takih riznih musulmanskih diyachiv yak Mehdi Bazargan Mahmud Talegani Ruholla Homejni Shariyati sho zdobuv yevropejsku osvitu buv takozh obiznanij iz suchasnimi zahidnimi filosofskimi techiyami ekzistenciyalizmom zahidnim marksizmom Anglijskij shodoznavec Majkl Fisher pisav sho Shariyati buv geroyem molodi Iranu 1970 h i sprijmavsya yak odin zi svyatih zastupnikiv u period revolyuciyi 1977 1979 Zahidnoyevropejski ta amerikanski vcheni v cilomu rozglyadali Shariyati yak religijnogo ideologa livoradikalnogo tipu sho vin terpimo stavivsya do ideologiyi marksizmu ta interpretuvati islam shiyitskogo vidu yak revolyucijnu ideologiyu borotbi za interesi trudyashih mas i stvorennya dinamichnogo bezklyasovogo suspilstva Yak zaznachav Eervand Abrahamiyan Shariyati pragnuv stvoriti eklyektichnu sistemu na osnovi zahidnoyi sociologiyi chastkovo marksistskoyi sociologiyi i musulmanskoyi teologiyi a takozh na bazi idej Franca Fanona 1925 1961 Za jogo slovami Shariyati propaguvav ideyu povernennya do istinnogo islamu i vvazhav sho dosyagti cogo zumiyut ne ulama a progresivna inteligenciya yak yedina sila zdatna pravilno interpretuvati islam Anglijskij doslidnik godfri Yansen zaznachav sho revolyucijnij islam yak jogo uyavlyav Shariyati ye islamom perskim i yak takij dobre sprijmavsya molodim pokolinnyam osvichenih iranciv sho ranishe stavilisya kritichno do ciyeyi religiyi vvazhayuchi yiyi arabskoyu Privablivist idej Shariyati dlya molodogo pokolinnya osvichenoyi klyasi Yansen poyasnyuvav tim sho ozahidnechenij intelyektual sho namagavsya reformuvati islam shiyitskogo rizhnovidu za dopomogoyu ekzistenciyalizmu marksizmu ta fenomenologiyi vvazhav shiyizm yedinim vchennyam zdatnim virishiti vsi problyemi sho stoyat pered suchasnoyu lyudinoyu sebto revolyucijnoyu nacionalistichnoyu ideologiyeyu privablivoyu dlya molodi Same revolyucijnist idej Shariyati na dumku Yansena privertala do nih radikalnu molod i spriyala priyednannya pevnoyi yiyi chastini do OMIN Shariyati viznachayuchi islam yak religiyu Boga i narodu stverdzhuvav sho Bog spravedlivij i zahishaye interesi trudyashih mas Yak argument vin navodiv vido pomsti pro sociyalne pohodzhennya prorokiv pidkreslyuyuchi sho vsi voni buli vihidcyami z narodu z pastuhiv Proroki zavzhdi borolisya za interesi narodu proti mozhnovladciv sho voni spekulyuyuchi na prirodnomu religijnomu pochutti lyudej perekrutili islam Blizkist Boga ta narodu nastilki velika sho slovo Bog ye sinonimom slova narod U perekruchenni narodnoyi suti islamu Shariyati zvinuvachuvav zokrema duhovenstvo yake stalo na sluzhbu mozhnovladcyam i bagatiyam a takozh yevropejciv sho voni pragnuli zakabaliti musulman shlyahom nasadzhennya svoyeyi kulturi morali ideologiyi Islam sho zahishaye interesi mozhnovladciv i bagatiyiv Shariyati nazivav shirk arab nevira viznannya inshih bozhestv spivtovarishami allaha sho ye porushennyam suvorogo yedinobozhzhya suchasni shiyitski ideologi traktuyut shirk yak pokloninnya idolam do yakih voni zarahovuyut vse sho viklikaye yih protest vladu bagatstvu tosho traktuyuchi ce ponyattya yak antinarodnu religijnu viru a islam sho vidstoyuye interesi narodu jmenuvav touhidnim islamom abo touhidom yedinobozhzhyam monoteyizmom Odnim zi svoyih najvazhlivishih zavdan Shariyati vvazhav povernennya do islamskoyi ideologiyi Ya mriyu vidroditi islam yak ideologiyu zayavlyav vin Poki sho zh islam ce kultura Pershoyu umovoyu sho vin visuvav do islamu yak do ideologichnoyi sistemi bula jogo vidpovidnist interesam narodnih mas i zdatnist buti dostupnoyu dlya sprijnyattya Tomu Shariyati zaklikav svoyih poslidovnikiv vchitisya govoriti z narodom jogo movoyu movlyu religiyi oskilki bagatogrannist abstraktnij harakter religijnoyi simvoliki zrozumilij kozhnomu irancyu nezalezhno vid jogo sociyalnoyi prinalezhnosti Kozhen musulmanin po svoyemu rozumiye religijnu simvoliku vkladayuchi v neyi vlasnij sens bazhannya i nastroyi Ce religijna mova vichna i vona maye bilshu cinnist nizh svitska sho na nij ponyattya pozbavleni tayemnichosti govoriv A Shariyati pidkreslyuyuchi sho suchasna propaganda suspilnih idej na svitskij movi prirechena na porazku U zv yazku z cim Shariyati zaznachav sho inteligenciya vidirvalas vid narodu sho ne rozumiye yiyi svitskoyi movi i gluha do nogo Persh nizh sliduvati za yakims maktabom govoriv Shariyati mi mayemo vivchiti movu spilkuvannya z narodom A doti mi nimi Mi vtratili jogo movu i ce vidchuzhennya mogila vsih nashih nadij i prichina marnosti vsih nashih zusil Religijna ideologiya na dumku Shariyati maye buti revolyucijnoyu za svoyim harakterom zaklikati do zmini nespravedlivogo ladu v im ya svobodi ta spravedlivosti Islam za viznachennyam Shariyati ye seredinnim maktabom mizh materiyalizmom i idealizmom mizh kapitalizmom i komunizmom Obidvi sistemi Shariyati rozglyadav yak vorozhi musulmanskomu svitu sho provodyat shodo krayin tretogo svitu odnakovu politiku Vazhlive misce v sistemi poglyadiv A Shariyati zajmala problyema revolyucijnogo peretvorennya svitu Zagalom vin dotrimuvavsya koncepciyi sho poyednuvala vimogu radikalnogo peretvorennya suspilstva iz zahistom principu nenasilstva shodo vsih sociyalnih verstv za vinyatkom zlochinciv Revolyucijna v tomu chisli zbrojna borotba dlya Shariyati sposib dosyagnennya progresivnih zmin suspilnogo ladu v im ya vishih cinnostej vtilenih v ideyah religijnogo sociyalizmu sho progoloshuyetsya kincevim idealom Pri comu Shariyati operuvav ponyattyam sociyalizm yak kategoriyeyu sho poznachaye tip suspilnogo ladu zasnovanogo na principah religijnoyi morali ta stvorenogo religijnimi lyudmi Inteligentnij viruyuchij tezh buduye sociyalizm ale na osnovi svogo osoblivogo duhovnogo svitoglyadu zgidno z yakim priroda zhiva rozumna logichna kozhne yavishe zakonomirne ta prirodne Revolyucijnu nasilnicku zminu suspilstva sho vivodit jogo z krizovogo stanu v yakij yak vvazhav Shariyati z chasom zanuryuyetsya bud yaka sociyalna sistema vin viznavav pravomirnoyu hocha j ne zaperechuvav mozhlivist vipravlennya suspilstva mirnimi zasobami sebto shlyahom zdijsnennya reform Razom z tim vin zaperechuvav klyasovu borotbu Shariyati zayavlyav sho v suchasnih umovah vazhlivishu rolyu u revolyucijnomu rusi graye ne klyasova borotba a nacionalizm sho nacionalizm ye najbilsh revolyucijnoyu siloyu suchasnosti Pri comu vin zvinuvachuvav marksistiv u nerozuminni suti nacionalistichnih ruhiv yak reakciyi na prignichennya zzovni Shariyati vidilyav chotiri etapi revolyuciyi yaki zbigalisya z etapami sho yih vidilyali homejnisti poslidovniki Ruholli Homejni osobistisnij nacionalnij zagalnomusulmanskij i svitovij Pershij etap moralne vdoskonalennya individa sho vihovuye sebe yak borcya proti nespravedlivosti Nedarma za svoye zhittyeve kredo Shariyati obrav deviz Albera Kamyu Ya protestuyu znachit istnuyu Drugij etap peredbachaye borotbu za nacionalne vizvolennya za stvorennya nezalezhnoyi nacionalnoyi derzhavi Tretij etap oznachaye eksport revolyuciyi za ryamci odniyeyi derzhavi do regionu musulmanskoyi viri sho tyagnetsya vid Pivnichnoyi Afriki do Aziyi i Perskoyi zatoki Chetvertij etap borotba za stvorennya svitovoyi derzhavi zagalnoyi spravedlivosti TvoriDo rozuminnya islamu Z chogo pochati islamoznavstvo Lyudstvo j islam Marksizm j inshi zahidni hibi Mistectvo chekaye na svogo ryativnika Religiya i religiya Rozdumi nad doleyu lyudstva Rozdumi sturbovanogo musulmanina Hadzh Sho robiti PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 perska Vikipediya 2003 d Track Q48952 Akhavi S h Religion and Politics in Contemporary Iran Clergy State Revolution in the Pehlevi Period 1980 4 Ayandegan Tegeran 20 11 1979 Akhavi Sh Religion pp 143 144 Kejhan Tegeran 16 10 1975 Akhavi Sh Religion pp 144 M M J Fisher Iran from Religious Dispute to Revolution Cambridge Mass London 1980 p 5 Abrahamlan E Ali Shariati Ideologist of the Iranian Revolution MERIP Reports Washington 1982 No 102 pp 24 28 Shariyati pereklav perskoyu kilka tvoriv Fanona i v svoyih tvorah slidom za Fanonom kritikuvav zahidnu civilizaciyu za rujnuvannya cilisnoyi osobistosti staviv pitannya pro cinu postupu v antikolonialnij ploshini zaklikav do vidmovi vid progresu sho kupuyetsya cinoyu gibeli osobistosti protistavlyav narod eliti i burzhuaziyi zahishav nacionalni tradiciyi kritikuyuchi vodnochas konservativni tosho Idem p 28 G H Jansen Militant Islam New York 1979 p 159 Idem A Shariyati Mazhab alejhe mazhab B m b r A Shariyati Ruzgare ma va zane mosalman Zane ruz Tehran 1979 707 stor 58 59 A Shariyati Bazgyasht be hod B m b r stor 384 A Shariyati Eslamshenasi B m b r stor 97 A Shariati Hajj B m b r p 2 A Shariyati Do vasijyat B m b r stor 16 A Shariyati Mazhab alejhe mazhab stor 16 A Shariyati Eslamshenasi stor 230 A Shariyati Bazgyasht be hod stor 162 A Shariyati Eslamshenasi stor 324 A Shariyati Bazgyasht be hod stor 80 183 369 A Shariyati Eslamshenasi stor 232 Tam same stor 230 LiteraturaA K Lukoyanov Ali Shariati Iranskaya revolyuciya 1978 1979 gg Prichiny i uroki Moskva Nauka 1989 S 85 89 R Tisa Vizvolennya lyudini Narisi z istoriyi suspilnoyi dumki XX st Kiyiv Vpered 2023 M Abedi Ali Shariati The Architect of the 1979 Islamic Revolution in Iran Iranian Studies vol XIX nos 3 4 1986 E Abrahamian Ali Shariati Ideologue of the Iranian Revolution MERIP Report no 102 A Bayat Shariati and Marx A Critique of an Islamic Critique of Marxism Alif no 10 1990 pp 19 41 M Bayat Iran s Real Revolutionary Leader Christian Science Monitor May 24 1977 K Cragg The Pen And The Faith London Allen amp Unwin 1985 Chapter 5 Ali Shariati Of Tehran H Dabashi Ali Shari ati s Islam Revolutionary Uses of Faith in a Post Traditional Society Islamic Quarterly vol XXVII no 4 1983 pp 203 222 K Hayama Dr Ali Shari ati s Revolutionary Ideology and the Role of the Raushanfekr in Social Change The Institute of Middle Eastern Studies International University of Japan Working Papers Series No 1 1985 S Irfani Revolutionary Islam in Iran London Zed Books 1983 Chapter 7 Ali Shariati Teacher of the Revolution A A Sachedina li Shariati Ideologue of the Iranian Revolution Esposito ed Voices of Resurgent Islam New York Oxford University Press 1983 E H Thomas Ali Shari ati on the Role of the Muslim Woman The Muslim World vol LXXXI no 1 1991 pp 1 8 Div takozhDzhalal Ale Ahmad Iranska revolyuciya 1978 1979 PosilannyaAli Shariyati Rozdumi nad doleyu lyudstva 18 grudnya 2013 u Wayback Machine Roman Tisa Ali Shariyati j islamska revolyuciya 30 travnya 2019 u Wayback Machine