Ґіорґі Саакадзе (груз. გიორგი სააკაძე; 1570, с. Фелі — 3 жовтня 1629, Османська імперія) — полководець, військовий і політичний діяч Грузинського царства Картлі. Активний борець за об'єднання середньовічної Грузії, ще за життя удостоєний народом епітета «Великий» і тому більш відомий в історії, як Великий Моураві (груз. დიდი მოურავი). Є національним героєм Грузії.
Ґіорґі Саакадзе груз. გიორგი სააკაძე | |
![]() | |
Ім'я при народженні: | груз. გიორგი სააკაძე |
---|---|
Народження: | 1570 Королівство Картлі |
Смерть: | 3 жовтня 1629 Алеппо, Османська імперія |
Країна: | Грузія |
Релігія: | іслам |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcyTDA1cGJtVmZRbkp2ZEdobGNuTmZTMmhsY210b1pYVnNhV1I2WlY5M2FYUm9YM1JvWldseVgwMXZkR2hsY2w5aGJtUmZVMmx6ZEdWeUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMU9hVzVsWDBKeWIzUm9aWEp6WDB0b1pYSnJhR1YxYkdsa2VtVmZkMmwwYUY5MGFHVnBjbDlOYjNSb1pYSmZZVzVrWDFOcGMzUmxjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Про походження Ґіорґі Саакадзе
У XV-XVI столітті частина грузинської знаті, яка займала ключові, правлячі посади, поступово утворила княжий стан. У числі князів був і Моураві (намісник, губернатор) Тбілісі — Іване Саакадзе, і через нього рід Саакадзе розділився на дві гілки — дворянську і княжу: «… з року 1503 після Христа звуться Моураві й князями третього ступеня …» писав Іоанн Багратіоні в «описі княжих і дворянських прізвищ Грузії». Однак, Іване був названий князем ще раніше — в грамоті від 1462. Нащадки Іване були прозвані Моураві й іноді згадувалися як князі Саакадзе-Моураві, а його правнука Великий Моураві Ґіорґі Саакадзе, Моураві було подаровано як прізвище.
Рід Саакадзе мав маєтки в Тедзамській і Танській ущелинах та в околицях гори Разміті, при цьому резиденція князів Саакадзе знаходилася в селі Пелі, де стояв «… величний замок-фортеця, що розкинувся по обидва береги річки Тані, пов'язаний поверху парапетами і переходами, який і сьогодні називають замком Саакадзе» (Гвасалія Дж. «Історична географія східної Грузії»). Як резиденція князями Саакадзе використовувалася також фортеця Кікнатбері, а резиденція дворян Саакадзе знаходилася в селі Бобнаві.
У XVI столітті князі Саакадзе почали об'єднувати землі навколо села Носте з метою створення власного удільного князівства, а Моураві Тбілісі князь Сіауш Саакадзе переніс туди резиденцію. Цей процес завершив його син Ґіорґі, більш відомий як Великий Моураві. Саакадзе побудували в Носте родову фортецю, а в їх феодальних володіннях налічувалося близько 40 сіл.
Особистість Ґіорґі Саакадзе
З молодості Ґіорґі Саакадзе — сподвижник царів Симона I (1556-1600), а потім Георгія X (1601-1606): начальник царської охорони; учасник всіх битв названих царів; супроводжував царя Симона I в турецькому полоні. За цей час добре зарекомендував себе як полководець і організатор:
«... І був Моураві Ґіорґі мужнім доблесним, сильним, відважним, безстрашним ...» (Царевич Вахушті. «Опис Грузинського царства»)
«... красномовний і проникливий, знається на своїй справі, а також вельми хоробрий. Був він воістину непереможний ратник: до якої б сторони ні приєднався - перемагав іншу, протилежну сторону. І, скосивши полчища супротивників, подібно траві, покривал ними поле брані ... »(Даврізеці Аракел. Книга історій)
«Моураві воістину відважний, доблесний, тілом слону подібний, рідкісний молодець і силою дева володіє ... »(Наїма Мустафа. «Відомості про Грузію і Кавказ»)
Про могутність Великого Моураві свідчать і родинні зв'язки з найвпливовішими феодалами того часу: сам він близько 1590 року одружився з Марех Арагвською — дочкою Нугзара — Арагвського Еріставі.
Луарсаб II отримав трон в дуже важкі для царства часи, бо «… була Картлі … вельми збідніла і знесилена …» (Бері Егнаташвілі. «Нове житіє Картлі») і перед царем стояли завдання подолання феодальної анархії і економічної розрухи. Великий Моураві енергійно взявся за зміцнення Картлі, спираючись не тільки на родичів, а й князів Беруку Джавахішвілі, Зазу Ціцішвілі, Тамаза Мачабелі, представників княжих прізвищ Кавтарашвілі, Германозашвілі, Авалішвілі, а також на дворянство Картлі. Утворилася «партія прихильників Саакадзе». Великий Моураві відновив фортеці, побудував мости і дороги, повернув на рідні місця втікачів, посилив і збагатив царство. Одночасно з будівництвом, Великий Моураві створив військо за типом черговиків. Молодь, досягаючи певного віку, проходила навчання в спеціально влаштованих таборах. Навчених відпускали, а їх місце займав новий заклик. За дуже короткий термін царство піднялося з руїн, зміцніло і озброїлося, що наочно проявилося в 1609 році під час Ташіскарської битви: Армія османів, що налічувала близько 60 000 воїнів, вдерлася в Картлі, але була розгромлена набагато меншими силами грузин під командуванням Великого Моураві:
« ... і почалася січа велика і там і сям, і з великою відвагою і доблестю схопилися з ворогом, навіть серед древніх героїв важко знайти таких, які б боролися подібно одному цареві, Моураві і всім грузинам ... »,« в цій битві вельми доблесно проявив себе цар Луарсаб і, особливо, Моураві. Дав Бог перемогу і побили багатьох ... »
«Не просіть мене більше погубити його ... У великому бою і в біді, хто йому подібний? Чи не на догоду йому буде сказано, але у великій війні врятував він мене від смерті. »(Бері Егнаташвілі. «Нове житіє Картлі»)
Боротьба Ірану за захоплення грузинських земель
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkprTDBkcGIzSm5hVjlUWVdGcllXUjZaVjkwYUdWZlIzSmhibVJmVFc5MWNtRjJhUzVxY0djdk1qSXdjSGd0UjJsdmNtZHBYMU5oWVd0aFpIcGxYM1JvWlY5SGNtRnVaRjlOYjNWeVlYWnBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Укладений 1590 року мир з Туреччиною сильно утискав інтереси кизилбашського Ірану. Шах Аббас I, який сидів на іранському престолі, готувався до війни за відновлення іранського впливу в Закавказзі. Поява російських військ на узбережжі Каспійського моря, а також союз Московського і Кахетинського царів змусили іранський уряд поквапитися із здійсненням своїх загарбницьких планів. Аббас ставив перед собою завдання — повне знищення Грузії. Для втілення в життя цих задумів він з 1602 року, після відновлення війни з Османською імперією, створив у Картлі (в Лорі і Дебеді) кизилбашські ханства, а в Кахеті — Енісельскій султанат.
У 1605 році за наказом шаха були вбиті прихильники союзу з Московським царством — кахетинський цар Олександр II і його спадкоємець. Їх вбивцю — Костянтина, сина Олександра, вихованого на півдні Персії і прийнявшого магометанство, шах звів на кахетинський престол. Але кахетинці відмовилися визнати зрадника і батьковбивцю Костянтина своїм царем і повстали проти нього. Одночасно Тавада, які боролися за встановлення тісних зв'язків з Московією, таємно послали в Москву племінника царя Олександра, царевича Баграта.
Повсталі вбили узурпатора Костянтина. Ця обставина, як і відправлення царевича Баграта в Росію, змусили шаха тимчасово піти на поступки і затвердити в Східній Грузії християнських царів (1606): Теймураза I — в Кахетії, Луарсаба II — в Картлі.
Шаху не можна було зволікати. До цього часу Московське царство зуміло зміцнити своє внутрішньополітичне становище і знову готова була втрутитися в хід подій на Кавказі. Аббас I прагнув випередити московського царя і в найкоротший термін остаточно вирішити долю Грузії. Тому він в 1614, вже на наступний рік після укладення миру з Османською імперією, почав боротьбу за остаточне приєднання Грузинських земель до Ірану. Тривала підготовка до війни здавалася шахові Аббасу надійною гарантією того, що він легко знищить Картлійське і Кахетинське царства і створить на їхніх руїнах кизилбашські ханства. З цією метою шах Аббас зробив два великих походи в Східну Грузію.
У 1614 році шах розорив Кахеті, викрав в полон тисячі кахетинців і призначив правителем країни двоюрідного брага Теймураза, мусульманина Іса-хана. У той же час шахові за допомогою все того ж Шадімана Бараташвілі вдалося захопити Луарсаба II і відвезти його до Ірану.
Народ піднявся на боротьбу. У вересні 1615 Кахеті була охоплена повстанням, яким керували Нодар Джорджадзе і Давид Джандіері. Незабаром вогонь повстання перекинувся і в Картлі. Повсталі звернулися до Теймураза з пропозицією об'єднати під своєю царською владою Кахеті і Картлі. Погодившись, Теймураз вдерся в Шакі, після чого Шакі-Шірван приєднався до повсталих. Аббас I вислав проти Теймураза п'ятнадцятитисячне військо під начальством Алі Кулі-хана, але кахетинський цар, в розпорядженні якого було всього 6 тисяч вояків, завдав йому жорстокої поразки.
Повстання ширилося, приймаючи небезпечний для Ірану характер. Тому шах Аббас I, зібравши велике військо, навесні 1616 рушив в похід, щоб знищити Картлійсько-Кахетинське царство. Цілий рік тривала кровопролитна війна. Полчища кизилбашів і іранців топтали Грузинську землю. Повстання було придушене, але шахові Аббасу все ж не вдалося фізично знищити грузинський народ.
Через перську навалу населення Кахетинського царства скоротилося на дві третини. Близько 200 тисяч полонених кахетинців Аббас I переселив у різні області Ірану. Кахеті була розділена на дві частини: області, розташовані на схід від річки Іорі, передавалися правителю Ганджі, кизилбашу Пейкар-хану; землі ж, що лежали на захід — хану, який сидів в Картлі, Баграту. Спустошену країну він вирішив заселити туркменами.
Руйнування Кахеті, винищування і викрадення в рабство значної частини її населення дозволило дагестанським племенам спуститися з гір і захопити частину кахетинських земель. Так утворилися громади Джарі та Белакан (Белокани).
Об'єднання Картлійского і Кахетинського царств
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll4TDFOaFlXdGhaSHBsWDIxdmJuVnRaVzUwTG1wd1p5OHpNREJ3ZUMxVFlXRnJZV1I2WlY5dGIyNTFiV1Z1ZEM1cWNHYz0uanBn.jpg)
За цей час Теймураз I з Імеретії перебрався спочатку в Мегрелію до Левана II Дадіані, а звідти до Османської імперії, де був прийнятий султаном, який дав йому у володіння землі в Самцхе і палац в приморському місті Гоніо, де і знаходився Теймураз. Моураві викликав його і звів на престол Кахеті та Картлі. Таким чином відбулося об'єднання Картлі й Кахеті в одну державу. Однак, Теймураз I був вельми норовливою людиною і це проявилося вже через кілька місяців. Шах Аббас I послав нове 80 000 військо, на чолі з Корчібаші Іса-ханом. Моураві розробив план їхнього розгрому, проте військова рада на чолі з Теймуразом I не тільки не приймнялає план Моураві, але навіть не довірила йому командування битвою, поклавши цей обов'язок на царя Теімураза I. Грузини зазнали поразки і Теймураз I, в черговий раз кинувши країну напризволяще, втік до Імеретію. Знову країна залишилася на Великого Моураві — він організував загони самооборони, почав партизанську війну, влаштовував раптові напади на іранські війська і, протягом року, знову звільнив Картлі та Кахеті.
Головною заслугою Великого Моураві перед Грузією є саме ця подія, бо кизилбаші були змушені назавжди відмовитися від планів переселення грузин. У них не залишилося сил, й відновити ці сили вони не змогли протягом 200 років.
Еміграція до Османської імперії
Моураві зі своїми прихильниками і близькими, в їх числі були його син Автанділ, зяті Кайхосро Мухранбатоні та Іесе Еріставі-Ксанский, пішов в Самцхе, і провівши там зиму, навесні 1627 перейшов до Османської імперії. Прибулі до Стамбулу Моураві та його соратники були з великою пошаною прийняті султаном Мурадом IV, який подарував Великому Моураві Конійський вілаєт, один з найбільших в імперії. Настільки велику увагу султана, особливо дарування Конійського вілаєта, на який претендували багато турецьких феодалів, негайно породило заздрість придворної аристократії. За словами Мустафи Наїма «вони проявили заздрість». Натомість султан просив Моураві встати на чолі частини армії і втихомирити найбільш непокірну область імперії — Сохасту (Токату), а потім сприяти упокоренню інших провінцій. Вибору не було і Моураві приборкав Сохасту. Стамбул радів, святкуючи перемогу над доблесними і непокірними сохатійцами. Знову прогриміло ім'я Моураві на всьому Сході. Після приборкання Сохасти, Моураві отримав наказ йти на допомогу Хусрев-паші під Ерзурум. По дорозі до Ерзурум він під Каркутом вщент розбив іранців. Дізнавшись, що Моураві підійшов до Ерзурум, Абаза-паша вийшов і здався Моураві. Султан віддав Ерзурум Моураві.
Посилання
- lib.druzya.org [ 20 червня 2012 у Wayback Machine.]
- http://www.nplg.gov.ge/ic/DGL/work/History_of_Georgia/History_of_Georgia_I/4%20Epokha_razvitogo_feodalizma/16/1.htm
Джерела
Цей розділ містить неукраїнськомовний текст, який слід вилучити або українською. Розміщення у статті неукраїнськомовного тексту є грубим порушенням української Вікіпедії. |
- Тезелишвили С. Царские и правящие династии мира (на грузинском языке). Тбилиси: Сакартвелос мацне, 1998.
- Царевич Вахушти. Картлис Цховреба. Описание Грузинского царства (на грузинском языке). Тбилиси: Сабчота Сакартвело, 1973. Том IV. С. 33-37.
- Багратиони Иоанн. Сокращенное описание фамилий князей и дворян живущих внутри Грузии (на грузинском языке). Тбилиси: «Диал», 1997. С. 32-33.
- Журнал «Иверия».(на грузинском языке). Тифлис, 1884. Вып. № 5.
- Бери Эгнаташвили. Новое «житие Картли» (на грузинском языке)//Картули Мцерлоба. Тбилиси, 1989. Т. VI. С. 754.
- Иоселиани П. Жизнь Великого моурава князя Георгия Саакадзе, родоначальника князей Тархан-Моуравовых. Тифлис, 1848.
- Шапшал С. М. К вопросу о тарханных ярлыках//Сборник к 75 — летию Академика Вл. А. Гордлевского. М., 1953. С. 303—312.
- Абуль-Гази, Хивинский хан. Родословное древо тюрков (Перевод и примечания Г. С. Саблукова). Казань, 1906. С. 50.
- Бартольд В. В. Туркестан в эпоху монгольского нашествия. Часть I. СПб., 1898. С.104.
- Джамбурия Г. Георгий Саакадзе (на грузинском языке). Тбилиси, 1964.
- Пирцхалаишвили Р. Иосиф Тбилели и его «Дидмоуравиани» (на грузинском языке). Тбилиси: Мецниереба, 1978.
- Свод памятников истории и культуры Грузии (на грузинском языке). Тбилиси, 1990. Книга V.
- Гвасалия Дж. Историческая география восточной Грузии (Шида Картли). Тбилиси: ТГУ, 1991.
- Акопашвили Г. Из истории социальных взаимоотношений 15-18 веков в Картли (на грузинском языке). Тбилиси, 1965. С. 168—177.
- Климиашвили А. К вопросу о войске «мориге» во второй половине XVIII века в восточной Грузии (на грузинском языке)//Сборник «Несколько исторических документов» 14-18 веков. Тбилиси, 1962.
- Пурцеладзе А. Борьба за уничтожение Грузии и объединение Грузии, или Георгий Саакадзе и его время (на грузинском языке). Тифлис, 1911.
- Горгиджанидзе Парсадан. История Грузии. Тбилиси: Мецниереба, 1990 г.
- Орбелиани Папуна. История Картли (на грузинском языке). Тбилиси: Мецниереба, 1981.
- Климиашвили А. Артиллерийское строительство в восточной Грузии во второй половине XVIII века (на грузинском языке)//Вестник Института рукописей им. К. Кекелидзе АН Грузии. Тбилиси, 1964. С. 264—265.
- Долидзе И. Памятники Грузинского права (на грузинском языке). Тбилиси, 1984. Том IV. С. 384—386.
- Друзья памятников культуры (на грузинском языке)//Сборник четырнадцатый из серии «Памятники материальной культуры». Тбилиси: «Сабчота сакартело», 1968. С. 70-71.
- Руставели Шота. Витязь в тигровой шкуре. Тбилиси: Гулани, 1992.
- Давризеци Аракел (перевод Л. Ханларяна). Книга историй. Москва, 1973.
- Наима Мустафа. Сведения о Грузии и Кавказе (перевод Н. Шенгелия) (на грузинском языке). Тбилиси, 1979.
- Гвритишвили Д. Очерки из истории Грузии (15-17века) (на грузинском языке). Тбилиси, 1965. Том II.
- Мунши Искандер. Сведения о Грузии (Перевод на грузинский Вл. Путуридзе). Тбилиси, 1969.
- Месяцеслов. Житие грузинских Святых (допущено к печати Рецензионным советом Грузинской Патриархии. Напечатано с благословения Святейшего и Блаженнейшего Каталикос-Патриарха всея Грузии Ильи II) (на грузинском языке). Зугдиди, 1997. С. 182—185.
- Царь Арчил. Беседа Теймураза и Руставели (на грузинском языке)//Картули Мцерлоба. Тбилиси, 1989. Т. VI.
- Очерки истории Грузии (на грузинском языке). Тбилиси, 1973. Т. IV. С. 263—267.
- Шарадзе Г. Под чужим небом (на грузинском языке). Тбилиси: Мерани,1993. Книга III. С. 467.
- Пешанги. Шахнавазиани (под редакцией Леонидзе Г. и Иорданишвили С.) (на грузинском языке). Тбилиси. 1948.
- Чхеидзе Сехния. История Грузии (перевод Накашидзе Н.). Тбилиси, 1976.
- Шарадзе Г. Теймураз Багратиони (на грузинском языке). Тбилиси, 1972. Книга I. С. 203—206.
- Какабадзе С. Приключения Иесе, сына Осе (на грузинском языке). Тифлис, 1913. С. 125.
- Кореневский М. Курс — Норд, идем подо льдами. М., 1967. С. 86-90.
- Законы Вахтанга VI (Перевод, введение, примечания, глоссарий и указатели Д. Л. Пурцеладзе). Тбилиси. 1980.
- Борьба против Георгия Саакадзе в конце XX века (на грузинском языке). Тбилиси, газета «Калмасоба», 1998, 2 июня, № 9(22). С. 6.
- Анна Антоновская «Великий Моурави» (книга в 6-ти томах)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Giorgi Saakadze gruz გიორგი სააკაძე 1570 s Feli 3 zhovtnya 1629 Osmanska imperiya polkovodec vijskovij i politichnij diyach Gruzinskogo carstva Kartli Aktivnij borec za ob yednannya serednovichnoyi Gruziyi she za zhittya udostoyenij narodom epiteta Velikij i tomu bilsh vidomij v istoriyi yak Velikij Mouravi gruz დიდი მოურავი Ye nacionalnim geroyem Gruziyi Giorgi Saakadze gruz გიორგი სააკაძეVelikij Mouravi Im ya pri narodzhenni gruz გიორგი სააკაძეNarodzhennya 1570 Korolivstvo KartliSmert 3 zhovtnya 1629 Aleppo Osmanska imperiyaKrayina GruziyaReligiya islam Mediafajli b u VikishovishiPro pohodzhennya Giorgi SaakadzeU XV XVI stolitti chastina gruzinskoyi znati yaka zajmala klyuchovi pravlyachi posadi postupovo utvorila knyazhij stan U chisli knyaziv buv i Mouravi namisnik gubernator Tbilisi Ivane Saakadze i cherez nogo rid Saakadze rozdilivsya na dvi gilki dvoryansku i knyazhu z roku 1503 pislya Hrista zvutsya Mouravi j knyazyami tretogo stupenya pisav Ioann Bagrationi v opisi knyazhih i dvoryanskih prizvish Gruziyi Odnak Ivane buv nazvanij knyazem she ranishe v gramoti vid 1462 Nashadki Ivane buli prozvani Mouravi j inodi zgaduvalisya yak knyazi Saakadze Mouravi a jogo pravnuka Velikij Mouravi Giorgi Saakadze Mouravi bulo podarovano yak prizvishe Rid Saakadze mav mayetki v Tedzamskij i Tanskij ushelinah ta v okolicyah gori Razmiti pri comu rezidenciya knyaziv Saakadze znahodilasya v seli Peli de stoyav velichnij zamok fortecya sho rozkinuvsya po obidva beregi richki Tani pov yazanij poverhu parapetami i perehodami yakij i sogodni nazivayut zamkom Saakadze Gvasaliya Dzh Istorichna geografiya shidnoyi Gruziyi Yak rezidenciya knyazyami Saakadze vikoristovuvalasya takozh fortecya Kiknatberi a rezidenciya dvoryan Saakadze znahodilasya v seli Bobnavi U XVI stolitti knyazi Saakadze pochali ob yednuvati zemli navkolo sela Noste z metoyu stvorennya vlasnogo udilnogo knyazivstva a Mouravi Tbilisi knyaz Siaush Saakadze perenis tudi rezidenciyu Cej proces zavershiv jogo sin Giorgi bilsh vidomij yak Velikij Mouravi Saakadze pobuduvali v Noste rodovu fortecyu a v yih feodalnih volodinnyah nalichuvalosya blizko 40 sil Osobistist Giorgi SaakadzeZ molodosti Giorgi Saakadze spodvizhnik cariv Simona I 1556 1600 a potim Georgiya X 1601 1606 nachalnik carskoyi ohoroni uchasnik vsih bitv nazvanih cariv suprovodzhuvav carya Simona I v tureckomu poloni Za cej chas dobre zarekomenduvav sebe yak polkovodec i organizator I buv Mouravi Giorgi muzhnim doblesnim silnim vidvazhnim bezstrashnim Carevich Vahushti Opis Gruzinskogo carstva krasnomovnij i proniklivij znayetsya na svoyij spravi a takozh velmi horobrij Buv vin voistinu neperemozhnij ratnik do yakoyi b storoni ni priyednavsya peremagav inshu protilezhnu storonu I skosivshi polchisha suprotivnikiv podibno travi pokrival nimi pole brani Davrizeci Arakel Kniga istorij Mouravi voistinu vidvazhnij doblesnij tilom slonu podibnij ridkisnij molodec i siloyu deva volodiye Nayima Mustafa Vidomosti pro Gruziyu i Kavkaz Pro mogutnist Velikogo Mouravi svidchat i rodinni zv yazki z najvplivovishimi feodalami togo chasu sam vin blizko 1590 roku odruzhivsya z Mareh Aragvskoyu dochkoyu Nugzara Aragvskogo Eristavi Luarsab II otrimav tron v duzhe vazhki dlya carstva chasi bo bula Kartli velmi zbidnila i znesilena Beri Egnatashvili Nove zhitiye Kartli i pered carem stoyali zavdannya podolannya feodalnoyi anarhiyi i ekonomichnoyi rozruhi Velikij Mouravi energijno vzyavsya za zmicnennya Kartli spirayuchis ne tilki na rodichiv a j knyaziv Beruku Dzhavahishvili Zazu Cicishvili Tamaza Machabeli predstavnikiv knyazhih prizvish Kavtarashvili Germanozashvili Avalishvili a takozh na dvoryanstvo Kartli Utvorilasya partiya prihilnikiv Saakadze Velikij Mouravi vidnoviv forteci pobuduvav mosti i dorogi povernuv na ridni miscya vtikachiv posiliv i zbagativ carstvo Odnochasno z budivnictvom Velikij Mouravi stvoriv vijsko za tipom chergovikiv Molod dosyagayuchi pevnogo viku prohodila navchannya v specialno vlashtovanih taborah Navchenih vidpuskali a yih misce zajmav novij zaklik Za duzhe korotkij termin carstvo pidnyalosya z ruyin zmicnilo i ozbroyilosya sho naochno proyavilosya v 1609 roci pid chas Tashiskarskoyi bitvi Armiya osmaniv sho nalichuvala blizko 60 000 voyiniv vderlasya v Kartli ale bula rozgromlena nabagato menshimi silami gruzin pid komanduvannyam Velikogo Mouravi i pochalasya sicha velika i tam i syam i z velikoyu vidvagoyu i doblestyu shopilisya z vorogom navit sered drevnih geroyiv vazhko znajti takih yaki b borolisya podibno odnomu carevi Mouravi i vsim gruzinam v cij bitvi velmi doblesno proyaviv sebe car Luarsab i osoblivo Mouravi Dav Bog peremogu i pobili bagatoh Peremogoyu v cij vijni Velikij Mouravi pozbaviv Kartli vid spustoshennya i vryatuvav zhittya Luarsabu II i koli cherez tri roki protivniki Mouravi vimagali vid carya pogubiti jogo Luarsab vidpoviv Ne prosit mene bilshe pogubiti jogo U velikomu boyu i v bidi hto jomu podibnij Chi ne na dogodu jomu bude skazano ale u velikij vijni vryatuvav vin mene vid smerti Beri Egnatashvili Nove zhitiye Kartli Borotba Iranu za zahoplennya gruzinskih zemelGiorgi Saakadze nevidomij portret Ukladenij 1590 roku mir z Turechchinoyu silno utiskav interesi kizilbashskogo Iranu Shah Abbas I yakij sidiv na iranskomu prestoli gotuvavsya do vijni za vidnovlennya iranskogo vplivu v Zakavkazzi Poyava rosijskih vijsk na uzberezhzhi Kaspijskogo morya a takozh soyuz Moskovskogo i Kahetinskogo cariv zmusili iranskij uryad pokvapitisya iz zdijsnennyam svoyih zagarbnickih planiv Abbas staviv pered soboyu zavdannya povne znishennya Gruziyi Dlya vtilennya v zhittya cih zadumiv vin z 1602 roku pislya vidnovlennya vijni z Osmanskoyu imperiyeyu stvoriv u Kartli v Lori i Debedi kizilbashski hanstva a v Kaheti Eniselskij sultanat U 1605 roci za nakazom shaha buli vbiti prihilniki soyuzu z Moskovskim carstvom kahetinskij car Oleksandr II i jogo spadkoyemec Yih vbivcyu Kostyantina sina Oleksandra vihovanogo na pivdni Persiyi i prijnyavshogo magometanstvo shah zviv na kahetinskij prestol Ale kahetinci vidmovilisya viznati zradnika i batkovbivcyu Kostyantina svoyim carem i povstali proti nogo Odnochasno Tavada yaki borolisya za vstanovlennya tisnih zv yazkiv z Moskoviyeyu tayemno poslali v Moskvu pleminnika carya Oleksandra carevicha Bagrata Povstali vbili uzurpatora Kostyantina Cya obstavina yak i vidpravlennya carevicha Bagrata v Rosiyu zmusili shaha timchasovo piti na postupki i zatverditi v Shidnij Gruziyi hristiyanskih cariv 1606 Tejmuraza I v Kahetiyi Luarsaba II v Kartli Shahu ne mozhna bulo zvolikati Do cogo chasu Moskovske carstvo zumilo zmicniti svoye vnutrishnopolitichne stanovishe i znovu gotova bula vtrutitisya v hid podij na Kavkazi Abbas I pragnuv viperediti moskovskogo carya i v najkorotshij termin ostatochno virishiti dolyu Gruziyi Tomu vin v 1614 vzhe na nastupnij rik pislya ukladennya miru z Osmanskoyu imperiyeyu pochav borotbu za ostatochne priyednannya Gruzinskih zemel do Iranu Trivala pidgotovka do vijni zdavalasya shahovi Abbasu nadijnoyu garantiyeyu togo sho vin legko znishit Kartlijske i Kahetinske carstva i stvorit na yihnih ruyinah kizilbashski hanstva Z ciyeyu metoyu shah Abbas zrobiv dva velikih pohodi v Shidnu Gruziyu U 1614 roci shah rozoriv Kaheti vikrav v polon tisyachi kahetinciv i priznachiv pravitelem krayini dvoyuridnogo braga Tejmuraza musulmanina Isa hana U toj zhe chas shahovi za dopomogoyu vse togo zh Shadimana Baratashvili vdalosya zahopiti Luarsaba II i vidvezti jogo do Iranu Narod pidnyavsya na borotbu U veresni 1615 Kaheti bula ohoplena povstannyam yakim keruvali Nodar Dzhordzhadze i David Dzhandieri Nezabarom vogon povstannya perekinuvsya i v Kartli Povstali zvernulisya do Tejmuraza z propoziciyeyu ob yednati pid svoyeyu carskoyu vladoyu Kaheti i Kartli Pogodivshis Tejmuraz vdersya v Shaki pislya chogo Shaki Shirvan priyednavsya do povstalih Abbas I vislav proti Tejmuraza p yatnadcyatitisyachne vijsko pid nachalstvom Ali Kuli hana ale kahetinskij car v rozporyadzhenni yakogo bulo vsogo 6 tisyach voyakiv zavdav jomu zhorstokoyi porazki Povstannya shirilosya prijmayuchi nebezpechnij dlya Iranu harakter Tomu shah Abbas I zibravshi velike vijsko navesni 1616 rushiv v pohid shob znishiti Kartlijsko Kahetinske carstvo Cilij rik trivala krovoprolitna vijna Polchisha kizilbashiv i iranciv toptali Gruzinsku zemlyu Povstannya bulo pridushene ale shahovi Abbasu vse zh ne vdalosya fizichno znishiti gruzinskij narod Cherez persku navalu naselennya Kahetinskogo carstva skorotilosya na dvi tretini Blizko 200 tisyach polonenih kahetinciv Abbas I pereseliv u rizni oblasti Iranu Kaheti bula rozdilena na dvi chastini oblasti roztashovani na shid vid richki Iori peredavalisya pravitelyu Gandzhi kizilbashu Pejkar hanu zemli zh sho lezhali na zahid hanu yakij sidiv v Kartli Bagratu Spustoshenu krayinu vin virishiv zaseliti turkmenami Rujnuvannya Kaheti vinishuvannya i vikradennya v rabstvo znachnoyi chastini yiyi naselennya dozvolilo dagestanskim plemenam spustitisya z gir i zahopiti chastinu kahetinskih zemel Tak utvorilisya gromadi Dzhari ta Belakan Belokani Ob yednannya Kartlijskogo i Kahetinskogo carstvPam yatnik Saakadze v Tbilisi Za cej chas Tejmuraz I z Imeretiyi perebravsya spochatku v Megreliyu do Levana II Dadiani a zvidti do Osmanskoyi imperiyi de buv prijnyatij sultanom yakij dav jomu u volodinnya zemli v Samche i palac v primorskomu misti Gonio de i znahodivsya Tejmuraz Mouravi viklikav jogo i zviv na prestol Kaheti ta Kartli Takim chinom vidbulosya ob yednannya Kartli j Kaheti v odnu derzhavu Odnak Tejmuraz I buv velmi norovlivoyu lyudinoyu i ce proyavilosya vzhe cherez kilka misyaciv Shah Abbas I poslav nove 80 000 vijsko na choli z Korchibashi Isa hanom Mouravi rozrobiv plan yihnogo rozgromu prote vijskova rada na choli z Tejmurazom I ne tilki ne prijmnyalaye plan Mouravi ale navit ne dovirila jomu komanduvannya bitvoyu poklavshi cej obov yazok na carya Teimuraza I Gruzini zaznali porazki i Tejmuraz I v chergovij raz kinuvshi krayinu naprizvolyashe vtik do Imeretiyu Znovu krayina zalishilasya na Velikogo Mouravi vin organizuvav zagoni samooboroni pochav partizansku vijnu vlashtovuvav raptovi napadi na iranski vijska i protyagom roku znovu zvilniv Kartli ta Kaheti Golovnoyu zaslugoyu Velikogo Mouravi pered Gruziyeyu ye same cya podiya bo kizilbashi buli zmusheni nazavzhdi vidmovitisya vid planiv pereselennya gruzin U nih ne zalishilosya sil j vidnoviti ci sili voni ne zmogli protyagom 200 rokiv Emigraciya do Osmanskoyi imperiyiMouravi zi svoyimi prihilnikami i blizkimi v yih chisli buli jogo sin Avtandil zyati Kajhosro Muhranbatoni ta Iese Eristavi Ksanskij pishov v Samche i provivshi tam zimu navesni 1627 perejshov do Osmanskoyi imperiyi Pribuli do Stambulu Mouravi ta jogo soratniki buli z velikoyu poshanoyu prijnyati sultanom Muradom IV yakij podaruvav Velikomu Mouravi Konijskij vilayet odin z najbilshih v imperiyi Nastilki veliku uvagu sultana osoblivo daruvannya Konijskogo vilayeta na yakij pretenduvali bagato tureckih feodaliv negajno porodilo zazdrist pridvornoyi aristokratiyi Za slovami Mustafi Nayima voni proyavili zazdrist Natomist sultan prosiv Mouravi vstati na choli chastini armiyi i vtihomiriti najbilsh nepokirnu oblast imperiyi Sohastu Tokatu a potim spriyati upokorennyu inshih provincij Viboru ne bulo i Mouravi priborkav Sohastu Stambul radiv svyatkuyuchi peremogu nad doblesnimi i nepokirnimi sohatijcami Znovu progrimilo im ya Mouravi na vsomu Shodi Pislya priborkannya Sohasti Mouravi otrimav nakaz jti na dopomogu Husrev pashi pid Erzurum Po dorozi do Erzurum vin pid Karkutom vshent rozbiv iranciv Diznavshis sho Mouravi pidijshov do Erzurum Abaza pasha vijshov i zdavsya Mouravi Sultan viddav Erzurum Mouravi Posilannyalib druzya org 20 chervnya 2012 u Wayback Machine http www nplg gov ge ic DGL work History of Georgia History of Georgia I 4 20Epokha razvitogo feodalizma 16 1 htmDzherelaCej rozdil mistit neukrayinskomovnij tekst yakij slid viluchiti abo pereklasti ukrayinskoyu Rozmishennya u statti neukrayinskomovnogo tekstu ye grubim porushennyam movnogo stilovogo pravila ukrayinskoyi Vikipediyi Bud laska dopomozhit ce vipraviti Tezelishvili S Carskie i pravyashie dinastii mira na gruzinskom yazyke Tbilisi Sakartvelos macne 1998 Carevich Vahushti Kartlis Chovreba Opisanie Gruzinskogo carstva na gruzinskom yazyke Tbilisi Sabchota Sakartvelo 1973 Tom IV S 33 37 Bagrationi Ioann Sokrashennoe opisanie familij knyazej i dvoryan zhivushih vnutri Gruzii na gruzinskom yazyke Tbilisi Dial 1997 S 32 33 Zhurnal Iveriya na gruzinskom yazyke Tiflis 1884 Vyp 5 Beri Egnatashvili Novoe zhitie Kartli na gruzinskom yazyke Kartuli Mcerloba Tbilisi 1989 T VI S 754 Ioseliani P Zhizn Velikogo mourava knyazya Georgiya Saakadze rodonachalnika knyazej Tarhan Mouravovyh Tiflis 1848 Shapshal S M K voprosu o tarhannyh yarlykah Sbornik k 75 letiyu Akademika Vl A Gordlevskogo M 1953 S 303 312 Abul Gazi Hivinskij han Rodoslovnoe drevo tyurkov Perevod i primechaniya G S Sablukova Kazan 1906 S 50 Bartold V V Turkestan v epohu mongolskogo nashestviya Chast I SPb 1898 S 104 Dzhamburiya G Georgij Saakadze na gruzinskom yazyke Tbilisi 1964 Pirchalaishvili R Iosif Tbileli i ego Didmouraviani na gruzinskom yazyke Tbilisi Mecniereba 1978 Svod pamyatnikov istorii i kultury Gruzii na gruzinskom yazyke Tbilisi 1990 Kniga V Gvasaliya Dzh Istoricheskaya geografiya vostochnoj Gruzii Shida Kartli Tbilisi TGU 1991 Akopashvili G Iz istorii socialnyh vzaimootnoshenij 15 18 vekov v Kartli na gruzinskom yazyke Tbilisi 1965 S 168 177 Klimiashvili A K voprosu o vojske morige vo vtoroj polovine XVIII veka v vostochnoj Gruzii na gruzinskom yazyke Sbornik Neskolko istoricheskih dokumentov 14 18 vekov Tbilisi 1962 Purceladze A Borba za unichtozhenie Gruzii i obedinenie Gruzii ili Georgij Saakadze i ego vremya na gruzinskom yazyke Tiflis 1911 Gorgidzhanidze Parsadan Istoriya Gruzii Tbilisi Mecniereba 1990 g Orbeliani Papuna Istoriya Kartli na gruzinskom yazyke Tbilisi Mecniereba 1981 Klimiashvili A Artillerijskoe stroitelstvo v vostochnoj Gruzii vo vtoroj polovine XVIII veka na gruzinskom yazyke Vestnik Instituta rukopisej im K Kekelidze AN Gruzii Tbilisi 1964 S 264 265 Dolidze I Pamyatniki Gruzinskogo prava na gruzinskom yazyke Tbilisi 1984 Tom IV S 384 386 Druzya pamyatnikov kultury na gruzinskom yazyke Sbornik chetyrnadcatyj iz serii Pamyatniki materialnoj kultury Tbilisi Sabchota sakartelo 1968 S 70 71 Rustaveli Shota Vityaz v tigrovoj shkure Tbilisi Gulani 1992 Davrizeci Arakel perevod L Hanlaryana Kniga istorij Moskva 1973 Naima Mustafa Svedeniya o Gruzii i Kavkaze perevod N Shengeliya na gruzinskom yazyke Tbilisi 1979 Gvritishvili D Ocherki iz istorii Gruzii 15 17veka na gruzinskom yazyke Tbilisi 1965 Tom II Munshi Iskander Svedeniya o Gruzii Perevod na gruzinskij Vl Puturidze Tbilisi 1969 Mesyaceslov Zhitie gruzinskih Svyatyh dopusheno k pechati Recenzionnym sovetom Gruzinskoj Patriarhii Napechatano s blagosloveniya Svyatejshego i Blazhennejshego Katalikos Patriarha vseya Gruzii Ili II na gruzinskom yazyke Zugdidi 1997 S 182 185 Car Archil Beseda Tejmuraza i Rustaveli na gruzinskom yazyke Kartuli Mcerloba Tbilisi 1989 T VI Ocherki istorii Gruzii na gruzinskom yazyke Tbilisi 1973 T IV S 263 267 Sharadze G Pod chuzhim nebom na gruzinskom yazyke Tbilisi Merani 1993 Kniga III S 467 Peshangi Shahnavaziani pod redakciej Leonidze G i Iordanishvili S na gruzinskom yazyke Tbilisi 1948 Chheidze Sehniya Istoriya Gruzii perevod Nakashidze N Tbilisi 1976 Sharadze G Tejmuraz Bagrationi na gruzinskom yazyke Tbilisi 1972 Kniga I S 203 206 Kakabadze S Priklyucheniya Iese syna Ose na gruzinskom yazyke Tiflis 1913 S 125 Korenevskij M Kurs Nord idem podo ldami M 1967 S 86 90 Zakony Vahtanga VI Perevod vvedenie primechaniya glossarij i ukazateli D L Purceladze Tbilisi 1980 Borba protiv Georgiya Saakadze v konce XX veka na gruzinskom yazyke Tbilisi gazeta Kalmasoba 1998 2 iyunya 9 22 S 6 Anna Antonovskaya Velikij Mouravi kniga v 6 ti tomah