Гіта́ра (ісп. guitarra) — струнний музичний інструмент родини лютень. Звук створюється вібрацією струн і підсилюється резонатором — декою інструменту. Гітари поділяються на класичні, акустичні, електроакустичні, електричні та напівакустичні. Крім того гітари розрізняють за кількістю та матеріалом виготовлення струн, будовою корпусу і призначенням. Гітара використовується як сольний, акомпануючий та ансамблевий інструмент у різних музичних напрямках.
![]() | |
Інші назви | Класична гітара, класична шестиструнна гітара |
---|---|
Класифікація | струнні музичні інструменти, струнні щипкові інструменти, хордофон |
Класифікація Горнбостеля-Закса | 321.322-5-6 |
Діапазон | ![]() ![]() (діапазон класичної гітари з 19 ладами та її стрій) |
Подібні інструменти | |
|
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Гітари |
Історія
Походження
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell6TDAxdmRYTmhhVjlJWld4cGEyOXVYMU4wWVdGMGJHbGphR1ZmUVc1MGFXdGxibk5oYlcxc2RXNW5aVzVmVTJOb2IyVnVPREJmYmpFdWFuQm5Mekl3TUhCNExVMXZkWE5oYVY5SVpXeHBhMjl1WDFOMFlXRjBiR2xqYUdWZlFXNTBhV3RsYm5OaGJXMXNkVzVuWlc1ZlUyTm9iMlZ1T0RCZmJqRXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Прадавніми попередниками гітари є стародавні струнні щипкові інструменти з шийкою, що з'явилися в глибокій старовині. Найдавніші зображення щипкових інструментів знайдені на глиняних барельєфах Месопотамії (2 тисячоліття до н. е.) та на фризі буддійського монастиря Ертама поблизу Термеза (Узбекистан) (1 тисячоліття до н. е.). Значно подібнішими за конструкцією до гітари вважаються стародавні китайські інструменти — юань, що відносяться до 3-го тисячоліття до нашої ери — вони мали верхню та нижню деки та дві обичайки, що їх з'єднували.
Сама назва гітара ймовірно, сходить до назви кіфари — давньогрецького щипкового інструмента (κιθάρα), схожого на ліру. Пізніше грецьке слово потрапило до латинської мови (cithara), арабської (قيثارة), іспанської (guitarra), звідки вже було запозичене іншими європейськими мовами, в тому числі й українською.
«Кіфара» (κιθάρα) чотири рази згадується в Новому Заповіті, проте в перекладах різними мовами перекладається по-різному: в англомовних як «арфа» (англ. harp), а в україномовних — як «гусла» (в «Одкровенні») або «лютня» (І. Огієнко), «цитра» (І. Хоменко) і навіть «кобза» (П. Куліш).
Безпосередніми ж попередниками іспанської гітари ймовірно були європейська лютня і чотириструнний уд; останній був принесений маврами до Іберії у VIII столітті..
У 1200 році в Іспанії були відомі принаймні два інструменти, що називалися гітарами — латинська і мавританська (guitarra moresca). Мавританська мала заокруглену нижню деку, широкий гриф, і кілька резонаторних отворів, латинська натомість мала один резонаторний отвір і вужчу шию. З XIV століття означення «мавританська» і «латинська» вийшли з ужитку й обидва інструменти називалися гітарами.
У XV–XVI століттях значний вплив на становлення барокової гітари зробила іспанська віуела «viola da mano». Віуела мала шість подвійних струн, що настроювались подібно як у лютні через кварту, а також подібний до гітарного корпус, хоча раннім інструментам характерне загострене звуження корпусу. Віуела була більшою, ніж сучасні гітари з чотирма подвійними струнами. У XVI столітті конструкція віуели мала більше спільного з сучасною гітарою, з її заокругленими і суцільними ребрами, ніж з альтом. Втім період популярності віуели в Італії та Іспанії був порівняно коротким, тоді як домінуючим інструментом в Європі тієї епохи була лютня, а останні опубліковані ноти для віуели датуються 1576 роком.
Барокова гітара
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN3TDBwaGJsOVdaWEp0WldWeVgzWmhibDlFWld4bWRGOHdNVE11YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVwaGJsOVdaWEp0WldWeVgzWmhibDlFWld4bWRGOHdNVE11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У середині XVI століття в Іспанії, а з кінця XVI і до середини XVIII століть у Франції та Італії популярною стала барокова гітара. Цей інструмент мав п'ять подвійних струн, що настроювались через кварту.
Барокова гітара вживалася переважно для акомпанування в музиці розважального характеру, а французькі композитори використовували гітару в балетах. Наприклад у балетах «Феї Сен-Жерменського лісу» (1625) і в «Багатій вдові» (1626) заради більшої правдоподібності на гітарі грають музиканти, одягнені в іспанські костюми. У першому балеті виконавці Чакон «пристосовують звуки своїх гітар до моторних рухів ніг». У другому, поставленому Його Величністю у Великому залі Лувру, антре гренадерів розгортаються також під акомпанемент гітари. За повідомленням «Меркюрі де Франс», у цьому спектаклі парі, що танцювала сарабанду, акомпанував на гітарі сам Людовик XIII.
Рівночасно, в ряді трактатів відзначається дещо зневажливе ставлення до гітари, як до інструменту, що належить переважно до легкої, розважальної музики. Наприклад, іспанський гітарист відзначає роль гітари, «щоб співати, бавитися, танцювати, скакати … тупотіти ногами», а [fr] зауважив, що гітаристи «сіпаючи всім тілом, безглуздо і смішно жестикулюють, так що гра на інструменті стає неясною і плутаною». А невідомий автор середини XVII століття згадує: «Єдине, для чого ще використовували … теорби, лютні і гітари … Ці допотопні жалюгідні інструменти переробляли в Виель; то кінець їх існування».
Разом з тим існують свідчення і незгасаючої популярності гітари. Так, Мадмуазель де Шароле на замовленому нею портреті представлена з гітарою в руках, злегка перебирає її струни. Ватто і Ланкре вводять гітару в зображення любовних сцен. Випускається і література для гітари, наприклад керівництво Сантьяго де Мурсії «Короткі правила гітарного акомпанементу», що доповнює збірник танців (Мадрид, 1714); «Загальні правила і настанови» (Мадрид, 1752–1754) Пабло Мінгета тощо.
Гітара в епоху романтизму
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF6TDBwbFlXNHRUbWxqYjJ4aGMxOUhjbTlpWlhKMFh5MWZSV0Z5YkhsZlVtOXRZVzUwYVdOZlIzVnBkR0Z5SlRKRFgxQmhjbWx6WDJGeWIzVnVaRjh4T0RNd0xtcHdaeTh5TWpCd2VDMUtaV0Z1TFU1cFkyOXNZWE5mUjNKdlltVnlkRjh0WDBWaGNteDVYMUp2YldGdWRHbGpYMGQxYVhSaGNpVXlRMTlRWVhKcGMxOWhjbTkxYm1SZk1UZ3pNQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
роботи Жана Ніколя Гроберта (1794—1869)
1774 року неапольський майстер Фердинандо Ґальяно сконструював гітару, що мала п'ять одинарних струн (замість подвійних), довгий гриф, що містив 11 поріжків, а також корпус, ближчий до форми вісімки. 1779 року неапольський майстер Ґаетано Віначча сконструював 6-струнну гітару, а згодом 6-струнні гітари почали виробляти у Франції та Іспанії. Ці гітари, попри певні відмінності, відрізнялися від барокової за рядом спільних ознак. Вони мали поодинокі струни (замість хору струн), виразнішу криву форму корпусу, більший розмір корпусу, помірну орнаментику по краях корпусу та навколо резонансного отвору. На зміну жильним ладам, що підв'язувались до грифу, прийшли фіксовані лади, що виготовлялися із твердого матеріалу — спочатку з ебоніту, а пізніше — із металу. Дерев'яні кілки також були замінені металевими. Серед авторів музики для романтичної гітари — (1770—1841), Фернандо Сор (1778—1839), Мауро Джуліані (1781—1829).
Наприкінці XVIII століття гітара з'являється і на теренах Російської імперії. Спочатку — італійська 5-струнна, а на початку XIX — шестиструнна гітара. На початку XIX ст. було видано «Усовершенствованную гитарную школу для шести струн, или Руководство играть самоучкою на гитаре» І. фон Гельда. Одночасно уродженець Вільнюса чеського походження в 1790-х роках сконструював семиструнну гітару. Протягом першої половини XIX століття він написав для цього інструменту близько тисячі творів та перекладень, а також школу гри. Цей різновид гітари називають «російською гітарою».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZtTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTROeVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTMGxSREFsUWpNbFJERWxPVFlsUkRFbE9ESWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRBbFFqQXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNWQk9DVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNNaVZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlMwbFJEQWxRak1sUkRFbE9UWWxSREVsT0RJbFJEQWxRakFsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBdWFuQm4uanBn.jpg)
У XIX столітті гітару починають використовувати й українські музиканти, про що свідчать видання «50 русских и малороссийских народных песен» В. Лебедєва (кін. XIX — поч. XX ст.), зображення гітари на картинах Тараса Шевченка, «Школа гри на гітарі» Ф. Тимольського, а з-поміж українських авторів гітарних творів був Михайло Вербицький. За деякими даними, володів гітарою і написав для цього інструменту кілька творів і український скрипаль Іван Хандошко.
Новітній період
Вважається, що сучасного вигляду класична гітара набула в інструментах іспанського майстра Антоніо де Торреса, що працював у 1852–1870 роках у Севільї і в 1871–1893 — в Альмерії. Хоча його гітари і не були достатньо голосними за сучасними нормами, але володіли чистим, збалансованим, фірмовим звуком, тому більшість майстрів почали наслідувати його манеру.
Воднораз вихід гітари із камерних салонів на велику сцену потребував все більшої звучності й більшої дзвінкості. Для цього почали використовувати металеві струни, однак це викликало деформації верхньої деки корпусу, а стовщення стінок корпусу негативно позначалося на їх вібраціях, а відтак — характеристиках звуку. Розв'язання цієї проблеми знайшов , що запропонував Х-подібне кріплення пружин. Пружини приклеювалися навхрест, тим самим не тільки збільшуючи міцність верхньої деки, але й дозволяючи їй вібрувати, а гриф кріпився до верхньої деки за допомогою анкерного стрижня.
Одночасно із цим розвивався ще один вид гітар — «арк топс» (arch tops). У той час, як такі компанії як «Мартін», вирішували проблему посилення звуку за рахунок кріплення пружин, такі компанії як «Гібсон», пішли іншим шляхом — вони створювали гітари, за формою й конструкцією скрипки. Такі інструменти характеризувалися вигнутою передньою стінкою деки, поріжком, що був як у контрабаса, і струнотримачем. Як правило, ці інструменти мали скрипкові вирізи на краях деки замість традиційної круглої дірки у центрі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV3TDBkcFluTnZibDlNWlhOZlVHRjFiRjlUZEhWa2FXOWZZeTVxY0djdk1qSXdjSGd0UjJsaWMyOXVYMHhsYzE5UVlYVnNYMU4wZFdScGIxOWpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
В XX столітті з появою технології електричного посилення та обробки звуку з'явився новий тип гітари — електрична гітара. 1936 року та , засновники компанії «Рікенбекер», запатентували першу електрогітару з магнітними звукознімачами та металевим корпусом (так звана «пательня»). На початку 1950-х років Лес Пол винаходить електричну гітару із суцільним дерев'яним корпусом, але пізніше віддає ідею Лео Фендеру оскільки ідея такої гітари не викликала інтересу компанії «Гібсон», де працював Лес Пол. Конструкція електрогітари збереглася без змін дотепер. Найвпливовішим виконавцем на електрогітарі вважається (за версією журналу «Rolling Stone») американський гітарист Джимі Гендрікс.
Одночасно, в 1936 році американський музикант і підприємець Пол Тутмарк сконструював «Електронний бас Аудіовокс № 736», подібний до сучасної бас-гітари. Сучасного вигляду бас-гітара набула в 1950 році, також завдяки розробкам Лео Фендера. Електрогітара одразу ж набула популярності в джазі, де вона стала сольним інструментом поряд із фортепіано і духовими. У 1950-х роках електрогітара і бас-гітара стали провідними інструментами рок-музики, та її пізніших різновидів, зокрема металу. В академічній музиці використання електричних гітар залишилося лише епізодичним (напр. «Реквієм» А. Шнітке).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpqTDAxaGJsOXdiR0Y1YVc1blgwSnlZWHBwYkdsaGJsOW1iMnhyWDIxMWMybGpYMjltWDFKbFkybG1aUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VFdGdVgzQnNZWGxwYm1kZlFuSmhlbWxzYVdGdVgyWnZiR3RmYlhWemFXTmZiMlpmVW1WamFXWmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Будова
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDBGamIzVnpkR2xqWDJkMWFYUmhjaTExYXk1emRtY3ZNakUyY0hndFFXTnZkWE4wYVdOZlozVnBkR0Z5TFhWckxuTjJaeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV4TDBWc1pXTjBjbWxqWDJkMWFYUmhjbDl3WVhKMGN5NXFjR2N2TVRjMWNIZ3RSV3hsWTNSeWFXTmZaM1ZwZEdGeVgzQmhjblJ6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
- голова грифа
- поріжок
- кілочки
- лади
- анкерний стрижень
- мітки
- гриф
- основа грифа і ґудзик
- корпус
- звукознімачі
- регулятори гучності і тембру
- підставка
- панель-накладка
- нижня дека
- верхня дека
- обичайка
- резонаторний отвір з розеткою
- струни
- гнізда
- накладка на гриф
Гітара являє собою корпус з довгою шийкою — грифом, що закінчується голівкою. Корпус гітари складається з нижньої та верхньої деки, з'єднаних обичайками. Верхня дека має резонаторний отвір, інколи прикрашений орнаментом — розеткою. З внутрішньої сторони верхня дека підтримується системою . Уздовж грифу паралельно натягнуті струни, закріплені одним кінцем на підставці корпусу, іншим — на кілочковій коробці на кінці грифа. На підставці корпусу струни прив'язуються або кріпляться нерухомо за допомогою (гайок-баранців), на голівці грифа за допомогою кілочкового механізму, що дозволяє регулювати натяжіння струн.
На гриф гітари накладається металевий , потрібний для підтримки грифу (запобігає його деформації від натяжіння струн), та наклеюється накладка. Зверху, перпендикулярно до грифу, встановлюються лади, відстань між якими розраховується таким чином, щоб при грі на гітарі забезпечити рівномірно-темперований звукоряд. Для зручності виконавця на гриф наносяться мітки. Винятком є безладові гітари, на яких лади не встановлюється.
Струна лежить на двох — нижньому та верхньому, відстань між ними, що визначає максимальну довжину робочої частини струни, є мензурою гітари. Верхній поріжок розміщений у верхній частині грифа, близько головки. Нижній встановлюється на підставці на корпусі гітари. Функцію нижнього поріжка на електрогітарі виконують так звані «сідла» — прості механізми, що дозволяють регулювати довжину кожної струни.
Класифікація гітар
Різноманітність сучасних гітар може бути класифікована за різними ознаками. Найважливішими є: спосіб підсилення звуку та конструктивні особливості. Втім, деякі терміни відображають радше призначення чи роль тієї чи іншої гітари, ніж особливості самого інструмента.
Підсилення звуку
За способом підсилення звуку основними різновидами є:
- Акустична гітара — звукові коливання струн підсилюються за допомогою корпусу, який виконує функцію .
- Електрогітара — звукові коливання струн перетворюються на електричні за допомогою електромагнітного звукознімача, підсилюються та відтворюється за допомогою електричних засобів.
- — струни генерують MIDI-сигнали, що поступають на вхід синтезатора.
Існують також похідні або гібридні різновиди:
- — електрична гітара, що має порожнистий акустичний корпус, що дозволяє гітарі звучати без електропідсилювача.
- Електроакустична гітара — акустична гітара, в яку вбудований (п'єзо-датчик), що підсилює звук гітари при підключенні.
- Резонаторна гітара (резофонічна або резофонік-гітара) — різновид акустичної гітари, в якій для збільшення гучності застосовуються вбудовані в корпус металеві акустичні резонатори.
За конструкцією корпусу
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV6TDBkMWFYUmhjbDlGY0dsd2FHOXVaVjh3TVM1cWNHY3ZNVEF3Y0hndFIzVnBkR0Z5WDBWd2FYQm9iMjVsWHpBeExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
На конструкцію корпусу гітари значною мірою впливає матеріал, з якого виготовляються струни, а також система звукопідсилення. Сталеві струни можна натягнути сильніше, ніж нейлонові, це спонукало виробників до міцніших конструкцій, що унеможливлювали би деформацію деки або грифу. Натомість для електрогітар відпадає потреба у резонаторному корпусі, що вносить свої корективи.
- Ренесансні та барокові гітари — відрізняються меншим розміром, тихішим звуком, а також здвоєними струнами. Як правило використовуються для виконання старовинної музики
- Класична шестиструнна гітара — найрозповсюдженіший тип, конструкції .
- Фолк-гітара — акустична шестиструнна гітара, пристосована для використання металевих струн.
- Флеттоп (Flat-top) — різновид фолк-гітари з плоскою верхньою декою.
- Дредноут (Dreadnought) — різновид фолк-гітари зі збільшеним корпусом характерної «прямокутної» форми. Володіє підвищеною, порівняно з класичним корпусом, гучністю та переважанням низькочастотних компонентів у тембрі. Її розробила в 20-х роках XX століття фірма Martin.
- — укрупнений різновид фолк-гітари, розроблений у 1937 році фірмою Gibson, що став популярним серед кантрі-і рок-гітаристів.
- — акустична або напівакустична гітара з опуклою передньою декою та f-подібними резонаторними отворами (ефами), розміщеними на краях деки. Корпус такої гітари нагадує збільшену скрипку. Розроблений у 20-х роках XX століття фірмою Gibson.
- Укулеле — мініатюрна чотириструнна гітара, сконструйована наприкінці XIX століття на Гавайських островах.
- Гітара з «вирізом» (cutaway) — гітара, особливістю якої є форма деки, яка полегшує доступ до нижніх ладів. Як правило — це електрогітари.
- Гітара Селмер-Маккафері (Selmer-Maccaferri) — акустична гітара, яку розробив гітарний майстер Маріо Маккафері в 30-х роках ХХ століття. Відмінними рисами є опуклі деки, розміщення пружин у корпусі, характерне для мандоліни. Є два типи цієї гітари, що відрізняються формою розетки: велика D-подібна і мала о-подібна (фр. grand bouchet та petit bouchet). Ця гітара розрахована на використання металевих струн і має характерне голосне звучання з переважанням обертонів середніх частот. Відома також за фірмою-виробником — Selmer.
- Гітара Добро — резонаторна гітара, винайдена в 1928 році братами Допер. Останніми часами «Гітара Добро» є торговою маркою фірми Gibson.
- Гітари, спеціалізовані для тепінгу
- Гітара Ворра — електрична гітара, спеціалізована для гри тепінгом. Існують варіанти з 8, 12 або 14 струнами. Не має стандартного настроювання.
- — електрична гітара без корпусу (є лише гриф і струни), допускає гру з двох кінців. Має 10 або 12 струн. Теоретично можливе одночасне видобування до 10 нот (1 палець — 1 нота). Спеціалізована для гри тепінгом.
За діапазоном
Звичайна гітара в так званому «стандартному» строї має діапазон від мі великої октави до до третьої октави (для гітари з двадцятьма ладами). Цей діапазон може бути різним в залежності від кількості ладів. Використання тремоло-машинки на електрогітарах дозволяє істотно розширити діапазон в обидві сторони. Діапазон гітари без додаткового обладнання становить близько чотирьох октав. Існують різновиди гітар, що суттєво відрізняються за діапазоном:
- Бас-гітара — гітара з низьким діапазоном звучання, зазвичай, на одну октаву нижче від звичайної гітари. Її розробила фірма «Фендер» у 50-х роках XX століття.
- — чотириструнна гітара з укороченою мензурою, діапазоном та строєм банджо.
- — гітара з довшою мензурою, ніж звичайна, що дозволяє настроювати її на нижче звучання. Винайдена компанією в 1950-х роках.
За наявністю ладів
Звичайна гітара має лади і ладові поріжки, що пристосовані для гри в рівномірно темперованому строї. Існують однак і інші різновиди:
- Безладова гітара — гітара, яка не має ладових поріжків, завдяки чому уможливлюється видобування звуків довільної висоти, а також плавна зміна висоти звуку (ефект глісандо).
- Слайд-гітара — гітара, призначена для гри слайдом, в такій гітарі висота звуку плавно змінюється за допомогою спеціального пристосування — слайда, яким водять по струнах.
За музичним напрямком
- Класична гітара — акустична шестиструнна гітара конструкції Антоніо Торреса (XIX століття).
- Фолк-гітара — акустична шестиструнна гітара, пристосована для виконання музики кантрі. Завдяки металевим струнам відрізняється дзвінкішим тембром, корпус пристосований для металевих струн.
- — акустична шестиструнна гітара, адаптована до потреб музичного стилю фламенко, відрізняється гострішим тембром звуку.
- Джазова гітара — напівакустична гітара, адаптована для виконання джазу, набула популярності у джаз-оркестрах 20-х — 30-х років XX століття, пізніше у складі невеликих джазових ансамблів.
За кількістю струн
- Чотириструнна гітара — зокрема, бас-гітари.
- Шестиструнна гітара — найрозповсюдженіший різновид.
- Семиструнна гітара — знана як «російська гітара»
- [en]. Вперше застосована американським джаз-музикантом Ральфом Петтом.
- Дванадцятиструнна гітара — гітара з дванадцятьма струнами, що утворюють шість пар, які настроюються, зазвичай, класичним строєм в октаву або в унісон.
- Інші — конструюються шляхом додавання струн для розширення діапазону інструменту (напр. п'яти-і шестиструнні бас-гітари), або подвоєння або навіть потроєння декількох або всіх струн для отримання насиченішого тембру звуку. Також трапляються гітари з додатковими (частіше одним) грифами для зручності сольного виконання деяких творів.
За роллю у виконуваному творі
В поп- і рок-музиці існує такий поділ гітар за функцією, що інструмент виконує в тому чи іншому творі:
- Соло-гітара — рок-музиці — виконує мелодійні соло. Від соло-гітари вимагається яскравий і чіткий звук.
- Ритм-гітара — рок-музиці — виконує ритмічний акордовий супровід. Від ритм-гітари вимагається щільніший та рівномірніший тембр звуку, особливо в області низьких частот.
- Бас-гітара — гітара низького діапазону, зазвичай, використовується для виконання басових партій.
Настроювання
Гітара вважається транспонуючим інструментом — її ноти записуються октавою вище ніж звучать.
- Стандартний стрій
Струна | Американська система нотації | Нотація Гельмгольца | інтервал від ноти «до» першої октави | Частота (Гц) |
---|---|---|---|---|
1-ша | E4 | e' | на велику терцію вище | 329,63 |
2-га | B3 | b | на малу секунду нижче | 246,94 |
3-тя | G3 | g | на кварту нижче | 196,00 |
4-та | D3 | d | на малу септиму нижче | 146,83 |
5-та | A2 | A | на малу дециму нижче | 110,00 |
6-та | E2 | E | на малу терцдециму нижче | 82,41 |
- Інші строї
Кількість струн | Стрій | Струна | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1-ша | 2-га | 3-тя | 4-та | 5-та | 6-та | 7-ма | 8-ма | 9-та | 10-та | 11-та | 12-та | ||
6 | «іспанський» | e¹ мі | b сі | g соль | d ре | A ля | E мі | ||||||
6 | «Drop C» | d¹ | a | f | c | G | C | ||||||
6 | «Drop D» | e¹ | b | g | d | A | D | ||||||
6 | квартовий | f¹ | c¹ | g | d | A | E | ||||||
7 | «російський» (терцієвий) | d¹ | b | g | d | B | G | D | |||||
12 | стандартний | e¹ | e¹ | b | b | g | g¹ | d | d¹ | A | a | E | e |
Гітарні композитори та виконавці
- (1615―1681) (Італія)
- (1640—1710) (Франція)
- Робер де Візе (1650—1725) (Франція)
- Мауро Джуліані (1781—1829) (Італія)
- Фернандо Сор (1778—1839) (Іспанія)
- (1770—1841) (Італія)
- (1792—1853) (Італія)
- Діонісіо Агуадо (1784—1849)
- Луїджі Леньяні (1790—1877) (Італія)
- (1768—1847) (Італія)
- Нікколо Паганіні (1782—1840) (також скрипаль) (Італія)
- Наполеон Кост (1805—1883) (Франція)
- (1874—1950) (СРСР)
- (1866―1918) (СРСР)
- (1912―1969) (СРСР)
- (1832―1882) (Іспанія)
- (1878—1938) (Іспанія)
- (1886—1980) (Іспанія)
- Андрес Сеговія (1893—1987) (Іспанія)
- (1882—1953) (Іспанія)
- Франсіско Тарреґа (1852—1909) (Іспанія)
- (1912—1973) (СРСР)
- (1907—1997) (Аргентина)
- (1933—1990) (Німеччина)
- (1917—1986) (Мексика)
- Валерій Петренко (1936-наш час) (Україна)
- Дмитро Лавриненко (1996-наш час) (Україна)
- Лео Вітошинський (1941—2008) (Австрія)
- (1961) (Японія)
- Марко Топчій (1991) (Україна)
Див. також
- Бас-гітара — гітара для гри в басовому діапазоні.
- Гіталеле — гібрид гітари та укулеле.
- Спогади про Альгамбру, етюд-тремоло Франсіско Таррега
Література
- Гітара // Українська музична енциклопедія / Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського НАН України. 2006. — Т. 1. — C. 470-471
- Вітошинський Л. Cantabile е ritmico: Про мистецтво гри на гітарі. — Л., 2006.
- Гитара от блюза до джаз-рока / Сост. Б. Дмитриевский, С. Колесник, В. Манилов. — К., 1986.
- Гітарне мистецтво ХХ століття як феномен творчості: монографія / Т. П. Іванніков. — Кам'янець-Подільський: ПП Зволейко Д. Г., 2018. — 392 с. — .
- Історія становлення музичного інструменту класична гітара в контексті європейської музичної культури / О. М. Сомик // Наукові праці історичного факультету Запорізького національного університету. — 2017. — Вип. 49. — С. 277—279. — Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Npifznu_2017_49_55
- Коваль К. Найгітарніше місто в Європі // Веч. Київ. — 2005. — 30 берез.
- Конькова Г. Загадковий світ фламенко // КіЖ. — 1998. — 12 серп.
- Семененко Н. Таємниці мадридської гітари і і Веч. Київ. — 1998. — 16 лип.
- Шевченко А. Гитара фламенко. — К., 1988.
- Шевченко А. Невпокорені ігри фламенко // Музика. — 1980. — № 5
- Фан Дінь Тан. Театр гітари // Музика. — 1998. — N° 4
- Черкащина М. Обольстительный голос гитары // Зеркало недели. — 2001. — 9—15 июня;
- Марк Филипс, Джон Чаппел. Гитара для "чайников" (полный вариант) = Гитара для "чайников" (полный вариант). — М. : , 2006. — С. 384. — .
- Джон Чаппел. Рок-гитара для "чайников" = Рок-гитара для "чайников". — М. : , 2006. — С. 368. — .
Примітки
- . Архів оригіналу за 17 лютого 2009. Процитовано 4 вересня 2014.
- детальніший огляд у статті П. Бехвухого На чому музикують янголи? [ 10 вересня 2014 у Wayback Machine.]
- Summerfield, Maurice J. (2003). The Classical Guitar, Its Evolution, Players and Personalities Since 1800 (5th ed.) Blaydon on Tyne: Ashley Mark Publishing.
- blog.reddogmusic.co.uk [ 19 серпня 2014 у Wayback Machine.], History of the Acoustic Guitar
- Tom and Mary Anne Evans. Guitars: From the Renaissance to Rock. Paddington Press Ltd 1977 p.16
- Su Metodo mui facilissimo para Aprender a tañer la guitarra a lo español (París, 1626)
- . Архів оригіналу за 7 травня 2012. Процитовано 9 вересня 2014.
- The Classical Mandolin by Paul Sparks (1995)
- . Архів оригіналу за 15 березня 2008. Процитовано 13 березня 2022.
- Harvey Turnbull, P. Sparks. «The Early Six String Guitar.» from the Groves Online Dictionary article: «Guitar», last updated December 2009
- «Early Six String Guitars» from the book Dangerous Curves: The Art of the Guitarby Darcy Kuronen, 2001.
- В. Козлін Гітара // Українська музична енциклопедія / Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського НАН України. 2006. — Т. 1. — C.
- Журнал Роллінг Стоун: Список 100 величайших гитаристов всех времен. [ 7 березня 2010 у Wayback Machine.]
- . www.ralphpatt.com. Архів оригіналу за 6 березня 2012. Процитовано 6 лютого 2017.
Посилання
Вікіцитати містять висловлювання на тему: Гітара |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Гітара |
- Генератор акордів для гітари [ 14 березня 2014 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про музичні інструменти. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gita ra isp guitarra strunnij muzichnij instrument rodini lyuten Zvuk stvoryuyetsya vibraciyeyu strun i pidsilyuyetsya rezonatorom dekoyu instrumentu Gitari podilyayutsya na klasichni akustichni elektroakustichni elektrichni ta napivakustichni Krim togo gitari rozriznyayut za kilkistyu ta materialom vigotovlennya strun budovoyu korpusu i priznachennyam Gitara vikoristovuyetsya yak solnij akompanuyuchij ta ansamblevij instrument u riznih muzichnih napryamkah GitaraKlasichna shestistrunna gitaraKlasichna shestistrunna gitaraInshi nazviKlasichna gitara klasichna shestistrunna gitaraKlasifikaciyastrunni muzichni instrumenti strunni shipkovi instrumenti hordofonKlasifikaciya Gornbostelya Zaksa321 322 5 6Diapazon diapazon klasichnoyi gitari z 19 ladami ta yiyi strij Podibni instrumentiud lyutnya viuela kobza rosijska semistrunna gitara Ukulele biva gitalele Gitara u Vikishovishi Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu GitariIstoriyaPohodzhennya Lekif Muza iz kifaroyu Vazopisec Ahillesa Berlinska antichna zbirka Pradavnimi poperednikami gitari ye starodavni strunni shipkovi instrumenti z shijkoyu sho z yavilisya v glibokij starovini Najdavnishi zobrazhennya shipkovih instrumentiv znajdeni na glinyanih barelyefah Mesopotamiyi 2 tisyacholittya do n e ta na frizi buddijskogo monastirya Ertama poblizu Termeza Uzbekistan 1 tisyacholittya do n e Znachno podibnishimi za konstrukciyeyu do gitari vvazhayutsya starodavni kitajski instrumenti yuan sho vidnosyatsya do 3 go tisyacholittya do nashoyi eri voni mali verhnyu ta nizhnyu deki ta dvi obichajki sho yih z yednuvali Sama nazva gitara jmovirno shodit do nazvi kifari davnogreckogo shipkovogo instrumenta ki8ara shozhogo na liru Piznishe grecke slovo potrapilo do latinskoyi movi cithara arabskoyi قيثارة ispanskoyi guitarra zvidki vzhe bulo zapozichene inshimi yevropejskimi movami v tomu chisli j ukrayinskoyu Kifara ki8ara chotiri razi zgaduyetsya v Novomu Zapoviti prote v perekladah riznimi movami perekladayetsya po riznomu v anglomovnih yak arfa angl harp a v ukrayinomovnih yak gusla v Odkrovenni abo lyutnya I Ogiyenko citra I Homenko i navit kobza P Kulish Bezposerednimi zh poperednikami ispanskoyi gitari jmovirno buli yevropejska lyutnya i chotiristrunnij ud ostannij buv prinesenij mavrami do Iberiyi u VIII stolitti U 1200 roci v Ispaniyi buli vidomi prinajmni dva instrumenti sho nazivalisya gitarami latinska i mavritanska guitarra moresca Mavritanska mala zaokruglenu nizhnyu deku shirokij grif i kilka rezonatornih otvoriv latinska natomist mala odin rezonatornij otvir i vuzhchu shiyu Z XIV stolittya oznachennya mavritanska i latinska vijshli z uzhitku j obidva instrumenti nazivalisya gitarami Dokladnishe Mavritanska gitara U XV XVI stolittyah znachnij vpliv na stanovlennya barokovoyi gitari zrobila ispanska viuela viola da mano Viuela mala shist podvijnih strun sho nastroyuvalis podibno yak u lyutni cherez kvartu a takozh podibnij do gitarnogo korpus hocha rannim instrumentam harakterne zagostrene zvuzhennya korpusu Viuela bula bilshoyu nizh suchasni gitari z chotirma podvijnimi strunami U XVI stolitti konstrukciya viueli mala bilshe spilnogo z suchasnoyu gitaroyu z yiyi zaokruglenimi i sucilnimi rebrami nizh z altom Vtim period populyarnosti viueli v Italiyi ta Ispaniyi buv porivnyano korotkim todi yak dominuyuchim instrumentom v Yevropi tiyeyi epohi bula lyutnya a ostanni opublikovani noti dlya viueli datuyutsya 1576 rokom Barokova gitara Dokladnishe Barokova gitara Gitaristka Kartina roboti Yana Vermeyera bl 1672 U seredini XVI stolittya v Ispaniyi a z kincya XVI i do seredini XVIII stolit u Franciyi ta Italiyi populyarnoyu stala barokova gitara Cej instrument mav p yat podvijnih strun sho nastroyuvalis cherez kvartu Barokova gitara vzhivalasya perevazhno dlya akompanuvannya v muzici rozvazhalnogo harakteru a francuzki kompozitori vikoristovuvali gitaru v baletah Napriklad u baletah Feyi Sen Zhermenskogo lisu 1625 i v Bagatij vdovi 1626 zaradi bilshoyi pravdopodibnosti na gitari grayut muzikanti odyagneni v ispanski kostyumi U pershomu baleti vikonavci Chakon pristosovuyut zvuki svoyih gitar do motornih ruhiv nig U drugomu postavlenomu Jogo Velichnistyu u Velikomu zali Luvru antre grenaderiv rozgortayutsya takozh pid akompanement gitari Za povidomlennyam Merkyuri de Frans u comu spektakli pari sho tancyuvala sarabandu akompanuvav na gitari sam Lyudovik XIII Rivnochasno v ryadi traktativ vidznachayetsya desho znevazhlive stavlennya do gitari yak do instrumentu sho nalezhit perevazhno do legkoyi rozvazhalnoyi muziki Napriklad ispanskij gitarist vidznachaye rol gitari shob spivati bavitisya tancyuvati skakati tupotiti nogami a fr zauvazhiv sho gitaristi sipayuchi vsim tilom bezgluzdo i smishno zhestikulyuyut tak sho gra na instrumenti staye neyasnoyu i plutanoyu A nevidomij avtor seredini XVII stolittya zgaduye Yedine dlya chogo she vikoristovuvali teorbi lyutni i gitari Ci dopotopni zhalyugidni instrumenti pereroblyali v Viel to kinec yih isnuvannya Razom z tim isnuyut svidchennya i nezgasayuchoyi populyarnosti gitari Tak Madmuazel de Sharole na zamovlenomu neyu portreti predstavlena z gitaroyu v rukah zlegka perebiraye yiyi struni Vatto i Lankre vvodyat gitaru v zobrazhennya lyubovnih scen Vipuskayetsya i literatura dlya gitari napriklad kerivnictvo Santyago de Mursiyi Korotki pravila gitarnogo akompanementu sho dopovnyuye zbirnik tanciv Madrid 1714 Zagalni pravila i nastanovi Madrid 1752 1754 Pablo Mingeta tosho Gitara v epohu romantizmu Gitara romantichnoyi epohi bl 1830 Parizh roboti Zhana Nikolya Groberta 1794 1869 1774 roku neapolskij majster Ferdinando Galyano skonstruyuvav gitaru sho mala p yat odinarnih strun zamist podvijnih dovgij grif sho mistiv 11 porizhkiv a takozh korpus blizhchij do formi visimki 1779 roku neapolskij majster Gaetano Vinachcha skonstruyuvav 6 strunnu gitaru a zgodom 6 strunni gitari pochali viroblyati u Franciyi ta Ispaniyi Ci gitari popri pevni vidminnosti vidriznyalisya vid barokovoyi za ryadom spilnih oznak Voni mali poodinoki struni zamist horu strun viraznishu krivu formu korpusu bilshij rozmir korpusu pomirnu ornamentiku po krayah korpusu ta navkolo rezonansnogo otvoru Na zminu zhilnim ladam sho pidv yazuvalis do grifu prijshli fiksovani ladi sho vigotovlyalisya iz tverdogo materialu spochatku z ebonitu a piznishe iz metalu Derev yani kilki takozh buli zamineni metalevimi Sered avtoriv muziki dlya romantichnoyi gitari 1770 1841 Fernando Sor 1778 1839 Mauro Dzhuliani 1781 1829 Naprikinci XVIII stolittya gitara z yavlyayetsya i na terenah Rosijskoyi imperiyi Spochatku italijska 5 strunna a na pochatku XIX shestistrunna gitara Na pochatku XIX st bulo vidano Usovershenstvovannuyu gitarnuyu shkolu dlya shesti strun ili Rukovodstvo igrat samouchkoyu na gitare I fon Gelda Odnochasno urodzhenec Vilnyusa cheskogo pohodzhennya v 1790 h rokah skonstruyuvav semistrunnu gitaru Protyagom pershoyi polovini XIX stolittya vin napisav dlya cogo instrumentu blizko tisyachi tvoriv ta perekladen a takozh shkolu gri Cej riznovid gitari nazivayut rosijskoyu gitaroyu Taras Shevchenko Portret nevidomogo z gitaroyu 1848 1849 U XIX stolitti gitaru pochinayut vikoristovuvati j ukrayinski muzikanti pro sho svidchat vidannya 50 russkih i malorossijskih narodnyh pesen V Lebedyeva kin XIX poch XX st zobrazhennya gitari na kartinah Tarasa Shevchenka Shkola gri na gitari F Timolskogo a z pomizh ukrayinskih avtoriv gitarnih tvoriv buv Mihajlo Verbickij Za deyakimi danimi volodiv gitaroyu i napisav dlya cogo instrumentu kilka tvoriv i ukrayinskij skripal Ivan Handoshko Novitnij period Vvazhayetsya sho suchasnogo viglyadu klasichna gitara nabula v instrumentah ispanskogo majstra Antonio de Torresa sho pracyuvav u 1852 1870 rokah u Sevilyi i v 1871 1893 v Almeriyi Hocha jogo gitari i ne buli dostatno golosnimi za suchasnimi normami ale volodili chistim zbalansovanim firmovim zvukom tomu bilshist majstriv pochali nasliduvati jogo maneru Vodnoraz vihid gitari iz kamernih saloniv na veliku scenu potrebuvav vse bilshoyi zvuchnosti j bilshoyi dzvinkosti Dlya cogo pochali vikoristovuvati metalevi struni odnak ce viklikalo deformaciyi verhnoyi deki korpusu a stovshennya stinok korpusu negativno poznachalosya na yih vibraciyah a vidtak harakteristikah zvuku Rozv yazannya ciyeyi problemi znajshov sho zaproponuvav H podibne kriplennya pruzhin Pruzhini prikleyuvalisya navhrest tim samim ne tilki zbilshuyuchi micnist verhnoyi deki ale j dozvolyayuchi yij vibruvati a grif kripivsya do verhnoyi deki za dopomogoyu ankernogo strizhnya Odnochasno iz cim rozvivavsya she odin vid gitar ark tops arch tops U toj chas yak taki kompaniyi yak Martin virishuvali problemu posilennya zvuku za rahunok kriplennya pruzhin taki kompaniyi yak Gibson pishli inshim shlyahom voni stvoryuvali gitari za formoyu j konstrukciyeyu skripki Taki instrumenti harakterizuvalisya vignutoyu perednoyu stinkoyu deki porizhkom sho buv yak u kontrabasa i strunotrimachem Yak pravilo ci instrumenti mali skripkovi virizi na krayah deki zamist tradicijnoyi krugloyi dirki u centri Gitara Gibson konstrukciyi Lesa Pola V XX stolitti z poyavoyu tehnologiyi elektrichnogo posilennya ta obrobki zvuku z yavivsya novij tip gitari elektrichna gitara 1936 roku ta zasnovniki kompaniyi Rikenbeker zapatentuvali pershu elektrogitaru z magnitnimi zvukoznimachami ta metalevim korpusom tak zvana patelnya Na pochatku 1950 h rokiv Les Pol vinahodit elektrichnu gitaru iz sucilnim derev yanim korpusom ale piznishe viddaye ideyu Leo Fenderu oskilki ideya takoyi gitari ne viklikala interesu kompaniyi Gibson de pracyuvav Les Pol Konstrukciya elektrogitari zbereglasya bez zmin doteper Najvplivovishim vikonavcem na elektrogitari vvazhayetsya za versiyeyu zhurnalu Rolling Stone amerikanskij gitarist Dzhimi Gendriks Odnochasno v 1936 roci amerikanskij muzikant i pidpriyemec Pol Tutmark skonstruyuvav Elektronnij bas Audiovoks 736 podibnij do suchasnoyi bas gitari Suchasnogo viglyadu bas gitara nabula v 1950 roci takozh zavdyaki rozrobkam Leo Fendera Elektrogitara odrazu zh nabula populyarnosti v dzhazi de vona stala solnim instrumentom poryad iz fortepiano i duhovimi U 1950 h rokah elektrogitara i bas gitara stali providnimi instrumentami rok muziki ta yiyi piznishih riznovidiv zokrema metalu V akademichnij muzici vikoristannya elektrichnih gitar zalishilosya lishe epizodichnim napr Rekviyem A Shnitke Cholovik graye brazilsku narodnu muziku z ResifiBudovaDokladnishe Klasichna shestistrunna gitara golova grifa porizhok kilochki ladi ankernij strizhen mitki grif osnova grifa i gudzik korpus zvukoznimachi regulyatori guchnosti i tembru pidstavka panel nakladka nizhnya deka verhnya deka obichajka rezonatornij otvir z rozetkoyu struni gnizda nakladka na grif Gitara yavlyaye soboyu korpus z dovgoyu shijkoyu grifom sho zakinchuyetsya golivkoyu Korpus gitari skladayetsya z nizhnoyi ta verhnoyi deki z yednanih obichajkami Verhnya deka maye rezonatornij otvir inkoli prikrashenij ornamentom rozetkoyu Z vnutrishnoyi storoni verhnya deka pidtrimuyetsya sistemoyu Uzdovzh grifu paralelno natyagnuti struni zakripleni odnim kincem na pidstavci korpusu inshim na kilochkovij korobci na kinci grifa Na pidstavci korpusu struni priv yazuyutsya abo kriplyatsya neruhomo za dopomogoyu gajok baranciv na golivci grifa za dopomogoyu kilochkovogo mehanizmu sho dozvolyaye regulyuvati natyazhinnya strun Na grif gitari nakladayetsya metalevij potribnij dlya pidtrimki grifu zapobigaye jogo deformaciyi vid natyazhinnya strun ta nakleyuyetsya nakladka Zverhu perpendikulyarno do grifu vstanovlyuyutsya ladi vidstan mizh yakimi rozrahovuyetsya takim chinom shob pri gri na gitari zabezpechiti rivnomirno temperovanij zvukoryad Dlya zruchnosti vikonavcya na grif nanosyatsya mitki Vinyatkom ye bezladovi gitari na yakih ladi ne vstanovlyuyetsya Struna lezhit na dvoh nizhnomu ta verhnomu vidstan mizh nimi sho viznachaye maksimalnu dovzhinu robochoyi chastini struni ye menzuroyu gitari Verhnij porizhok rozmishenij u verhnij chastini grifa blizko golovki Nizhnij vstanovlyuyetsya na pidstavci na korpusi gitari Funkciyu nizhnogo porizhka na elektrogitari vikonuyut tak zvani sidla prosti mehanizmi sho dozvolyayut regulyuvati dovzhinu kozhnoyi struni Klasifikaciya gitarRiznomanitnist suchasnih gitar mozhe buti klasifikovana za riznimi oznakami Najvazhlivishimi ye sposib pidsilennya zvuku ta konstruktivni osoblivosti Vtim deyaki termini vidobrazhayut radshe priznachennya chi rol tiyeyi chi inshoyi gitari nizh osoblivosti samogo instrumenta Pidsilennya zvuku Za sposobom pidsilennya zvuku osnovnimi riznovidami ye Akustichna gitara zvukovi kolivannya strun pidsilyuyutsya za dopomogoyu korpusu yakij vikonuye funkciyu Elektrogitara zvukovi kolivannya strun peretvoryuyutsya na elektrichni za dopomogoyu elektromagnitnogo zvukoznimacha pidsilyuyutsya ta vidtvoryuyetsya za dopomogoyu elektrichnih zasobiv struni generuyut MIDI signali sho postupayut na vhid sintezatora Isnuyut takozh pohidni abo gibridni riznovidi elektrichna gitara sho maye porozhnistij akustichnij korpus sho dozvolyaye gitari zvuchati bez elektropidsilyuvacha Elektroakustichna gitara akustichna gitara v yaku vbudovanij p yezo datchik sho pidsilyuye zvuk gitari pri pidklyuchenni Rezonatorna gitara rezofonichna abo rezofonik gitara riznovid akustichnoyi gitari v yakij dlya zbilshennya guchnosti zastosovuyutsya vbudovani v korpus metalevi akustichni rezonatori Za konstrukciyeyu korpusu Napivakustichnij arktop odna z modelej firmi Epiphone Na konstrukciyu korpusu gitari znachnoyu miroyu vplivaye material z yakogo vigotovlyayutsya struni a takozh sistema zvukopidsilennya Stalevi struni mozhna natyagnuti silnishe nizh nejlonovi ce sponukalo virobnikiv do micnishih konstrukcij sho unemozhlivlyuvali bi deformaciyu deki abo grifu Natomist dlya elektrogitar vidpadaye potreba u rezonatornomu korpusi sho vnosit svoyi korektivi Renesansni ta barokovi gitari vidriznyayutsya menshim rozmirom tihishim zvukom a takozh zdvoyenimi strunami Yak pravilo vikoristovuyutsya dlya vikonannya starovinnoyi muziki Klasichna shestistrunna gitara najrozpovsyudzhenishij tip konstrukciyi Folk gitara akustichna shestistrunna gitara pristosovana dlya vikoristannya metalevih strun Flettop Flat top riznovid folk gitari z ploskoyu verhnoyu dekoyu Drednout Dreadnought riznovid folk gitari zi zbilshenim korpusom harakternoyi pryamokutnoyi formi Volodiye pidvishenoyu porivnyano z klasichnim korpusom guchnistyu ta perevazhannyam nizkochastotnih komponentiv u tembri Yiyi rozrobila v 20 h rokah XX stolittya firma Martin ukrupnenij riznovid folk gitari rozroblenij u 1937 roci firmoyu Gibson sho stav populyarnim sered kantri i rok gitaristiv akustichna abo napivakustichna gitara z opukloyu perednoyu dekoyu ta f podibnimi rezonatornimi otvorami efami rozmishenimi na krayah deki Korpus takoyi gitari nagaduye zbilshenu skripku Rozroblenij u 20 h rokah XX stolittya firmoyu Gibson Ukulele miniatyurna chotiristrunna gitara skonstrujovana naprikinci XIX stolittya na Gavajskih ostrovah Gitara z virizom cutaway gitara osoblivistyu yakoyi ye forma deki yaka polegshuye dostup do nizhnih ladiv Yak pravilo ce elektrogitari Gitara Selmer Makkaferi Selmer Maccaferri akustichna gitara yaku rozrobiv gitarnij majster Mario Makkaferi v 30 h rokah HH stolittya Vidminnimi risami ye opukli deki rozmishennya pruzhin u korpusi harakterne dlya mandolini Ye dva tipi ciyeyi gitari sho vidriznyayutsya formoyu rozetki velika D podibna i mala o podibna fr grand bouchet ta petit bouchet Cya gitara rozrahovana na vikoristannya metalevih strun i maye harakterne golosne zvuchannya z perevazhannyam obertoniv serednih chastot Vidoma takozh za firmoyu virobnikom Selmer Gitara Dobro rezonatorna gitara vinajdena v 1928 roci bratami Doper Ostannimi chasami Gitara Dobro ye torgovoyu markoyu firmi Gibson Gitari specializovani dlya tepingu Gitara Vorra elektrichna gitara specializovana dlya gri tepingom Isnuyut varianti z 8 12 abo 14 strunami Ne maye standartnogo nastroyuvannya elektrichna gitara bez korpusu ye lishe grif i struni dopuskaye gru z dvoh kinciv Maye 10 abo 12 strun Teoretichno mozhlive odnochasne vidobuvannya do 10 not 1 palec 1 nota Specializovana dlya gri tepingom Za diapazonom Zvichajna gitara v tak zvanomu standartnomu stroyi maye diapazon vid mi velikoyi oktavi do do tretoyi oktavi dlya gitari z dvadcyatma ladami Cej diapazon mozhe buti riznim v zalezhnosti vid kilkosti ladiv Vikoristannya tremolo mashinki na elektrogitarah dozvolyaye istotno rozshiriti diapazon v obidvi storoni Diapazon gitari bez dodatkovogo obladnannya stanovit blizko chotiroh oktav Isnuyut riznovidi gitar sho suttyevo vidriznyayutsya za diapazonom Bas gitara gitara z nizkim diapazonom zvuchannya zazvichaj na odnu oktavu nizhche vid zvichajnoyi gitari Yiyi rozrobila firma Fender u 50 h rokah XX stolittya chotiristrunna gitara z ukorochenoyu menzuroyu diapazonom ta stroyem bandzho gitara z dovshoyu menzuroyu nizh zvichajna sho dozvolyaye nastroyuvati yiyi na nizhche zvuchannya Vinajdena kompaniyeyu v 1950 h rokah Za nayavnistyu ladiv Zvichajna gitara maye ladi i ladovi porizhki sho pristosovani dlya gri v rivnomirno temperovanomu stroyi Isnuyut odnak i inshi riznovidi Bezladova gitara gitara yaka ne maye ladovih porizhkiv zavdyaki chomu umozhlivlyuyetsya vidobuvannya zvukiv dovilnoyi visoti a takozh plavna zmina visoti zvuku efekt glisando Slajd gitara gitara priznachena dlya gri slajdom v takij gitari visota zvuku plavno zminyuyetsya za dopomogoyu specialnogo pristosuvannya slajda yakim vodyat po strunah Za muzichnim napryamkom Klasichna gitara akustichna shestistrunna gitara konstrukciyi Antonio Torresa XIX stolittya Folk gitara akustichna shestistrunna gitara pristosovana dlya vikonannya muziki kantri Zavdyaki metalevim strunam vidriznyayetsya dzvinkishim tembrom korpus pristosovanij dlya metalevih strun akustichna shestistrunna gitara adaptovana do potreb muzichnogo stilyu flamenko vidriznyayetsya gostrishim tembrom zvuku Dzhazova gitara napivakustichna gitara adaptovana dlya vikonannya dzhazu nabula populyarnosti u dzhaz orkestrah 20 h 30 h rokiv XX stolittya piznishe u skladi nevelikih dzhazovih ansambliv Za kilkistyu strun Chotiristrunna gitara zokrema bas gitari Shestistrunna gitara najrozpovsyudzhenishij riznovid Semistrunna gitara znana yak rosijska gitara en Vpershe zastosovana amerikanskim dzhaz muzikantom Ralfom Pettom Dvanadcyatistrunna gitara gitara z dvanadcyatma strunami sho utvoryuyut shist par yaki nastroyuyutsya zazvichaj klasichnim stroyem v oktavu abo v unison Inshi konstruyuyutsya shlyahom dodavannya strun dlya rozshirennya diapazonu instrumentu napr p yati i shestistrunni bas gitari abo podvoyennya abo navit potroyennya dekilkoh abo vsih strun dlya otrimannya nasichenishogo tembru zvuku Takozh traplyayutsya gitari z dodatkovimi chastishe odnim grifami dlya zruchnosti solnogo vikonannya deyakih tvoriv Za rollyu u vikonuvanomu tvori V pop i rok muzici isnuye takij podil gitar za funkciyeyu sho instrument vikonuye v tomu chi inshomu tvori Solo gitara rok muzici vikonuye melodijni solo Vid solo gitari vimagayetsya yaskravij i chitkij zvuk Ritm gitara rok muzici vikonuye ritmichnij akordovij suprovid Vid ritm gitari vimagayetsya shilnishij ta rivnomirnishij tembr zvuku osoblivo v oblasti nizkih chastot Bas gitara gitara nizkogo diapazonu zazvichaj vikoristovuyetsya dlya vikonannya basovih partij NastroyuvannyaDokladnishe Gitarnij strij Gitara vvazhayetsya transponuyuchim instrumentom yiyi noti zapisuyutsya oktavoyu vishe nizh zvuchat Standartnij strij Struna Amerikanska sistema notaciyi Notaciya Gelmgolca interval vid noti do pershoyi oktavi Chastota Gc 1 sha E4 e na veliku terciyu vishe 329 63 2 ga B3 b na malu sekundu nizhche 246 94 3 tya G3 g na kvartu nizhche 196 00 4 ta D3 d na malu septimu nizhche 146 83 5 ta A2 A na malu decimu nizhche 110 00 6 ta E2 E na malu tercdecimu nizhche 82 41 Inshi stroyi Kilkist strun Strij Struna 1 sha 2 ga 3 tya 4 ta 5 ta 6 ta 7 ma 8 ma 9 ta 10 ta 11 ta 12 ta 6 ispanskij e mi b si g sol d re A lya E mi 6 Drop C d a f c G C 6 Drop D e b g d A D 6 kvartovij f c g d A E 7 rosijskij terciyevij d b g d B G D 12 standartnij e e b b g g d d A a E eGitarni kompozitori ta vikonavci 1615 1681 Italiya 1640 1710 Franciya Rober de Vize 1650 1725 Franciya Mauro Dzhuliani 1781 1829 Italiya Fernando Sor 1778 1839 Ispaniya 1770 1841 Italiya 1792 1853 Italiya Dionisio Aguado 1784 1849 Luyidzhi Lenyani 1790 1877 Italiya 1768 1847 Italiya Nikkolo Paganini 1782 1840 takozh skripal Italiya Napoleon Kost 1805 1883 Franciya 1874 1950 SRSR 1866 1918 SRSR 1912 1969 SRSR 1832 1882 Ispaniya 1878 1938 Ispaniya 1886 1980 Ispaniya Andres Segoviya 1893 1987 Ispaniya 1882 1953 Ispaniya Fransisko Tarrega 1852 1909 Ispaniya 1912 1973 SRSR 1907 1997 Argentina 1933 1990 Nimechchina 1917 1986 Meksika Valerij Petrenko 1936 nash chas Ukrayina Dmitro Lavrinenko 1996 nash chas Ukrayina Leo Vitoshinskij 1941 2008 Avstriya 1961 Yaponiya Marko Topchij 1991 Ukrayina Div takozhBas gitara gitara dlya gri v basovomu diapazoni Gitalele gibrid gitari ta ukulele Spogadi pro Algambru etyud tremolo Fransisko TarregaLiteraturaGitara Ukrayinska muzichna enciklopediya In t mistectvoznavstva folkloristiki ta etnologiyi im M T Rilskogo NAN Ukrayini 2006 T 1 C 470 471 Vitoshinskij L Cantabile e ritmico Pro mistectvo gri na gitari L 2006 Gitara ot blyuza do dzhaz roka Sost B Dmitrievskij S Kolesnik V Manilov K 1986 Gitarne mistectvo HH stolittya yak fenomen tvorchosti monografiya T P Ivannikov Kam yanec Podilskij PP Zvolejko D G 2018 392 s ISBN 617 620 265 3 Istoriya stanovlennya muzichnogo instrumentu klasichna gitara v konteksti yevropejskoyi muzichnoyi kulturi O M Somik Naukovi praci istorichnogo fakultetu Zaporizkogo nacionalnogo universitetu 2017 Vip 49 S 277 279 Rezhim dostupu http nbuv gov ua UJRN Npifznu 2017 49 55 Koval K Najgitarnishe misto v Yevropi Vech Kiyiv 2005 30 berez Konkova G Zagadkovij svit flamenko KiZh 1998 12 serp Semenenko N Tayemnici madridskoyi gitari i i Vech Kiyiv 1998 16 lip Shevchenko A Gitara flamenko K 1988 Shevchenko A Nevpokoreni igri flamenko Muzika 1980 5 Fan Din Tan Teatr gitari Muzika 1998 N 4 Cherkashina M Obolstitelnyj golos gitary Zerkalo nedeli 2001 9 15 iyunya Mark Filips Dzhon Chappel Gitara dlya chajnikov polnyj variant Gitara dlya chajnikov polnyj variant M 2006 S 384 ISBN 0 7645 5106 X Dzhon Chappel Rok gitara dlya chajnikov Rok gitara dlya chajnikov M 2006 S 368 ISBN 0 7645 5356 9 Primitki Arhiv originalu za 17 lyutogo 2009 Procitovano 4 veresnya 2014 detalnishij oglyad u statti P Behvuhogo Na chomu muzikuyut yangoli 10 veresnya 2014 u Wayback Machine Summerfield Maurice J 2003 The Classical Guitar Its Evolution Players and Personalities Since 1800 5th ed Blaydon on Tyne Ashley Mark Publishing ISBN 1 872639 46 1 blog reddogmusic co uk 19 serpnya 2014 u Wayback Machine History of the Acoustic Guitar Tom and Mary Anne Evans Guitars From the Renaissance to Rock Paddington Press Ltd 1977 p 16 Su Metodo mui facilissimo para Aprender a taner la guitarra a lo espanol Paris 1626 Arhiv originalu za 7 travnya 2012 Procitovano 9 veresnya 2014 The Classical Mandolin by Paul Sparks 1995 Arhiv originalu za 15 bereznya 2008 Procitovano 13 bereznya 2022 Harvey Turnbull P Sparks The Early Six String Guitar from the Groves Online Dictionary article Guitar last updated December 2009 Early Six String Guitars from the book Dangerous Curves The Art of the Guitarby Darcy Kuronen 2001 V KozlinGitara Ukrayinska muzichna enciklopediya In t mistectvoznavstva folkloristiki ta etnologiyi im M T Rilskogo NAN Ukrayini 2006 T 1 C Zhurnal Rolling Stoun Spisok 100 velichajshih gitaristov vseh vremen 7 bereznya 2010 u Wayback Machine www ralphpatt com Arhiv originalu za 6 bereznya 2012 Procitovano 6 lyutogo 2017 1 Kor 14 7 Ob 5 8 14 2 i 15 2 PosilannyaVikicitati mistyat vislovlyuvannya na temu Gitara Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Gitara Generator akordiv dlya gitari 14 bereznya 2014 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro muzichni instrumenti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi