Чеська і Словацька Федеративна Республіка (чеськ. Česká a Slovenská Federativní Republika; словац. Česká a Slovenská Federatívna Republika) — останній етап в історії Чехословаччини, що розпочався з повалення комуністичного режиму в Чехословаччині після Оксамитової революції в кінці 1989 року і завершився розпадом держави з 1 січня 1993 року.
Česká a Slovenská Federativní Republika Česká a Slovenská Federatívna Republika | |||||||||||
| |||||||||||
| |||||||||||
Девіз чеська: Pravda vítězí (Правда передусім) | |||||||||||
Гімн Kde domov můj, Nad Tatrou sa blýska | |||||||||||
![]() | |||||||||||
Столиця | Прага H G O | ||||||||||
Мови | чеська, словацька | ||||||||||
Форма правління | Республіка | ||||||||||
Президент | |||||||||||
- 1990—1992 | Вацлав Гавел | ||||||||||
- 1992 | Ян Страський (в.о.) | ||||||||||
прем'єр-міністр | |||||||||||
- 1990—1992 | Маріан Чалфа | ||||||||||
- 1992 | Ян Страський | ||||||||||
Історія | |||||||||||
- Оксамитова революція | 23 квітня 1990 | ||||||||||
- Оксамитове розлучення | 31 грудня 1992 | ||||||||||
Валюта | Чехословацька крона | ||||||||||
| |||||||||||
|
Історія
Поштовх до Оксамитової революції 1989 року (чеськ. sametová revoluce, словац. nežná revolúcia) зробили процеси демократизації та гласності, що тривали в СРСР та інших країнах соціалістичного табору. Після проголошення Горбачовим курсу на перебудову Густав Гусак (під час «празької весни» — палкий прибічник Дубчека) у 1987 році пішов у відставку з посади Генерального секретаря ЦК КПЧ (зберігши за собою пост Президента ЧССР). 25 березня 1988 року в Братиславі пройшла демонстрація зі свічками, організована католицькими активістами. Цього ж року опозиція організувала маніфестації у ювілейні дати історії Чехословаччини (1918, 1948 і 1968). З 15 до 24 січня 1989 року за підтримки церкви була організована серія масових маніфестацій, присвячених 20-річному ювілею самоспалення студента Яна Палаха.
Приблизно з осені 1989 року розпочався процес демонтажу соціалістичної системи «згори», який супроводжувався масованими демонстраціями. 17 листопада була організована студентська демонстрація, формально присвячена річниці поховання Яна Оплетала — студента Карлова університету в Празі, загиблого 11 листопада 1939 року під час протестів проти фашистської окупації Чехословаччини. Після неї пішли чутки, що студент Мартін Шмід ніби загинув в результаті застосування сили міліцією, яка розганяла демонстрантів. Насправді Шмід був живий, а відповідний спектакль розіграв лейтенант держбезпеки Людвік Зіфчак — який за його твердженням, нібито діяв за наказом генерал-лейтенанта Алоїза Лоренца. Ці чутки стали детонатором антиурядових виступів. 18 листопада до акцій студентів приєдналась творча інтелігенція з театрів. 20 листопада студенти столиці оголосили про страйк, який того ж дня підтримали практично всі виші країни. В центрі Праги та в інших містах почались масові демонстрації. До акцій студентів почали долучатись багато інших людей; за оцінками, потім у Празі кількість їхніх учасників сягала 250 тис. чоловік. 21 листопада опозицію підтримав кардинал Чехії Франтішек Томашек. В Чехії та Моравії лідери неофіційних угрупувань негайно сформували політичний рух «Громадянський форум», у Словаччині — рух «Громадськість проти насилля» (ГПН). Очоливши народне невдоволення, вони уміло надали йому організованого характеру.
На відміну від подій 1968 року, що завершились введенням військ, у листопаді 1989 року ЦК КПРС та особисто Горбачов проявили нейтральність до розвитку подій у Чехословаччині. 24 листопада керівництво Комуністичної партії Чехословаччини пішло у відставку. Новим генеральним секретарем КПЧ став . Опозиції запропонували четверту частину місць у новому уряді, але цю пропозицію Громадянський форум і ГПН не прийняли. У відповідь на відмову нового уряду безумовно передати владу опозиції, вона перейшла до наступного акту революції. 26 листопада в центрі Праги відбувся грандіозний мітинг, а 27 листопада розпочався загальний страйк. 28 листопада на черговій зустрічі уряду ЧССР і правлячого Національного Фронту з представниками «Громадянського форуму» було прийнято рішення про скасування положення щодо провідної ролі компартії, закріпленого в Конституції ЧССР. 29 листопада Національні збори затвердили цю поправку до Конституції.
10 грудня президент Густав Гусак доручив Маріану Чалфі створити «уряд народної згоди». Ствердження про те, що це був перший з 1948 року не комуністичний уряд, є некоректними: в ньому комуністи й опозиція отримали однакову кількість місць. Після формування цього уряду президент Гусак подав у відставку, певною мірою повторивши послідовність дій президента Бенеша 1948 року: як і тоді, зміна влади обійшлась без людських жертв і в межах конституційних норм. 29 грудня Національні збори обрали на посаду президента ЧССР відомого правозахисника, дисидента Вацлава Гавела. Того ж дня Національні збори обрали своїм головою Олександра Дубчека, який повернувся до політики.
1990 року «реконструкція» парламенту продовжилась, в результаті чого КПЧ втратила там більшість. Припинили свою діяльність організації КПЧ в армії, прикордонних військах, військах МВС, корпусі національної безпеки, органах прокуратури, юстиції та інших силових структурах. Зміна політичної системи потягнула за собою якісну зміну складу правлячої еліти, ядро якої склали дисиденти і правозахисники, що діяли в Чехословаччині з 1970-их років. Нове керівництво Чехословаччини взяло курс на зміцнення політичного плюралізму й дерегулювання економічного життя.
З приходом до влади нових політичних сил тенденції політичного розмежування Чехії та Словаччини узяли, урешті-решт, гору над ідеями державного єднання чехів та словаків, які відстоювали у 1918 році Томаш Масарик, Едуард Бенеш й інші батьки-засновники незалежної чехословацької держави. Після того, як у березні 1990 року Федеральні збори відмовились від попередньої назви країни (Чехословацька Соціалістична Республіка), спалахнула так звана «війна через рисочку»: частина словацьких політиків вимагала писати назву країни через дефіс («Чехо-Словаччина»), натомість в Чехії наполягали на збереженні попереднього написання «Чехословаччина» в одне слово. Компромісне написання «Чеська та Словацька Федеративна Республіка» (ЧСФР, з варіантом без дефіса для чеської і з дефісом для словацької мов) було затверджено тільки у квітні. У червні 1990 року були проведені вибори до Федеральних зборів ЧСФР, у листопаді 1990 року — до місцевих рад. Перед початком передвиборчої кампанії «Громадянський форум» і ГПН були перетворені на рух, який об'єднав безпартійних громадян й низку дрібних партій (до 1990 року в країні налічувалось близько 40 партій). Хоча проблема з назвою країни та її написанням була розв'язана, нова політична еліта переконала громадськість в необхідності остаточного розмежування.
17 липня 1992 року Народна рада Словаччини прийняла декларацію про незалежність Словацької республіки. Остаточною ж датою розпаду Чехословаччини вважають 1 січня 1993 року, коли країна мирним шляхом розпалась на Чехію та Словаччину. Сталось так зване оксамитове розлучення (за аналогією з оксамитовою революцією).
Примітки
- . Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 15 жовтня 2014.
- . Архів оригіналу за 17 травня 2009. Процитовано 15 жовтня 2014.
- . Архів оригіналу за 1 травня 2010. Процитовано 15 жовтня 2014.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cheska i Slovacka Federativna Respublika chesk Ceska a Slovenska Federativni Republika slovac Ceska a Slovenska Federativna Republika ostannij etap v istoriyi Chehoslovachchini sho rozpochavsya z povalennya komunistichnogo rezhimu v Chehoslovachchini pislya Oksamitovoyi revolyuciyi v kinci 1989 roku i zavershivsya rozpadom derzhavi z 1 sichnya 1993 roku Ceska a Slovenska Federativni Republika Ceska a Slovenska Federativna Republika Cheska i Slovacka Federativna Respublika 1990 1992 Prapor Gerb Deviz cheska Pravda vitezi Pravda peredusim Gimn Kde domov muj Nad Tatrou sa blyska Chehoslovachchina istorichni kordoni na karti Stolicya Praga 50 05 pn sh 14 28 sh d H G O Movi cheska slovacka Forma pravlinnya Respublika Prezident 1990 1992 Vaclav Gavel 1992 Yan Straskij v o prem yer ministr 1990 1992 Marian Chalfa 1992 Yan Straskij Istoriya Oksamitova revolyuciya 23 kvitnya 1990 Oksamitove rozluchennya 31 grudnya 1992 Valyuta Chehoslovacka krona Poperednik Nastupnik Chehoslovacka Federativna Respublika Chehiya Slovachchina Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Cheska i Slovacka Federativna RespublikaIstoriyaPoshtovh do Oksamitovoyi revolyuciyi 1989 roku chesk sametova revoluce slovac nezna revolucia zrobili procesi demokratizaciyi ta glasnosti sho trivali v SRSR ta inshih krayinah socialistichnogo taboru Pislya progoloshennya Gorbachovim kursu na perebudovu Gustav Gusak pid chas prazkoyi vesni palkij pribichnik Dubcheka u 1987 roci pishov u vidstavku z posadi Generalnogo sekretarya CK KPCh zberigshi za soboyu post Prezidenta ChSSR 25 bereznya 1988 roku v Bratislavi projshla demonstraciya zi svichkami organizovana katolickimi aktivistami Cogo zh roku opoziciya organizuvala manifestaciyi u yuvilejni dati istoriyi Chehoslovachchini 1918 1948 i 1968 Z 15 do 24 sichnya 1989 roku za pidtrimki cerkvi bula organizovana seriya masovih manifestacij prisvyachenih 20 richnomu yuvileyu samospalennya studenta Yana Palaha Priblizno z oseni 1989 roku rozpochavsya proces demontazhu socialistichnoyi sistemi zgori yakij suprovodzhuvavsya masovanimi demonstraciyami 17 listopada bula organizovana studentska demonstraciya formalno prisvyachena richnici pohovannya Yana Opletala studenta Karlova universitetu v Prazi zagiblogo 11 listopada 1939 roku pid chas protestiv proti fashistskoyi okupaciyi Chehoslovachchini Pislya neyi pishli chutki sho student Martin Shmid nibi zaginuv v rezultati zastosuvannya sili miliciyeyu yaka rozganyala demonstrantiv Naspravdi Shmid buv zhivij a vidpovidnij spektakl rozigrav lejtenant derzhbezpeki Lyudvik Zifchak yakij za jogo tverdzhennyam nibito diyav za nakazom general lejtenanta Aloyiza Lorenca Ci chutki stali detonatorom antiuryadovih vistupiv 18 listopada do akcij studentiv priyednalas tvorcha inteligenciya z teatriv 20 listopada studenti stolici ogolosili pro strajk yakij togo zh dnya pidtrimali praktichno vsi vishi krayini V centri Pragi ta v inshih mistah pochalis masovi demonstraciyi Do akcij studentiv pochali doluchatis bagato inshih lyudej za ocinkami potim u Prazi kilkist yihnih uchasnikiv syagala 250 tis cholovik 21 listopada opoziciyu pidtrimav kardinal Chehiyi Frantishek Tomashek V Chehiyi ta Moraviyi lideri neoficijnih ugrupuvan negajno sformuvali politichnij ruh Gromadyanskij forum u Slovachchini ruh Gromadskist proti nasillya GPN Ocholivshi narodne nevdovolennya voni umilo nadali jomu organizovanogo harakteru Na vidminu vid podij 1968 roku sho zavershilis vvedennyam vijsk u listopadi 1989 roku CK KPRS ta osobisto Gorbachov proyavili nejtralnist do rozvitku podij u Chehoslovachchini 24 listopada kerivnictvo Komunistichnoyi partiyi Chehoslovachchini pishlo u vidstavku Novim generalnim sekretarem KPCh stav Opoziciyi zaproponuvali chetvertu chastinu misc u novomu uryadi ale cyu propoziciyu Gromadyanskij forum i GPN ne prijnyali U vidpovid na vidmovu novogo uryadu bezumovno peredati vladu opoziciyi vona perejshla do nastupnogo aktu revolyuciyi 26 listopada v centri Pragi vidbuvsya grandioznij miting a 27 listopada rozpochavsya zagalnij strajk 28 listopada na chergovij zustrichi uryadu ChSSR i pravlyachogo Nacionalnogo Frontu z predstavnikami Gromadyanskogo forumu bulo prijnyato rishennya pro skasuvannya polozhennya shodo providnoyi roli kompartiyi zakriplenogo v Konstituciyi ChSSR 29 listopada Nacionalni zbori zatverdili cyu popravku do Konstituciyi 10 grudnya prezident Gustav Gusak doruchiv Marianu Chalfi stvoriti uryad narodnoyi zgodi Stverdzhennya pro te sho ce buv pershij z 1948 roku ne komunistichnij uryad ye nekorektnimi v nomu komunisti j opoziciya otrimali odnakovu kilkist misc Pislya formuvannya cogo uryadu prezident Gusak podav u vidstavku pevnoyu miroyu povtorivshi poslidovnist dij prezidenta Benesha 1948 roku yak i todi zmina vladi obijshlas bez lyudskih zhertv i v mezhah konstitucijnih norm 29 grudnya Nacionalni zbori obrali na posadu prezidenta ChSSR vidomogo pravozahisnika disidenta Vaclava Gavela Togo zh dnya Nacionalni zbori obrali svoyim golovoyu Oleksandra Dubcheka yakij povernuvsya do politiki 1990 roku rekonstrukciya parlamentu prodovzhilas v rezultati chogo KPCh vtratila tam bilshist Pripinili svoyu diyalnist organizaciyi KPCh v armiyi prikordonnih vijskah vijskah MVS korpusi nacionalnoyi bezpeki organah prokuraturi yusticiyi ta inshih silovih strukturah Zmina politichnoyi sistemi potyagnula za soboyu yakisnu zminu skladu pravlyachoyi eliti yadro yakoyi sklali disidenti i pravozahisniki sho diyali v Chehoslovachchini z 1970 ih rokiv Nove kerivnictvo Chehoslovachchini vzyalo kurs na zmicnennya politichnogo plyuralizmu j deregulyuvannya ekonomichnogo zhittya Z prihodom do vladi novih politichnih sil tendenciyi politichnogo rozmezhuvannya Chehiyi ta Slovachchini uzyali ureshti resht goru nad ideyami derzhavnogo yednannya chehiv ta slovakiv yaki vidstoyuvali u 1918 roci Tomash Masarik Eduard Benesh j inshi batki zasnovniki nezalezhnoyi chehoslovackoyi derzhavi Pislya togo yak u berezni 1990 roku Federalni zbori vidmovilis vid poperednoyi nazvi krayini Chehoslovacka Socialistichna Respublika spalahnula tak zvana vijna cherez risochku chastina slovackih politikiv vimagala pisati nazvu krayini cherez defis Cheho Slovachchina natomist v Chehiyi napolyagali na zberezhenni poperednogo napisannya Chehoslovachchina v odne slovo Kompromisne napisannya Cheska ta Slovacka Federativna Respublika ChSFR z variantom bez defisa dlya cheskoyi i z defisom dlya slovackoyi mov bulo zatverdzheno tilki u kvitni U chervni 1990 roku buli provedeni vibori do Federalnih zboriv ChSFR u listopadi 1990 roku do miscevih rad Pered pochatkom peredviborchoyi kampaniyi Gromadyanskij forum i GPN buli peretvoreni na ruh yakij ob yednav bezpartijnih gromadyan j nizku dribnih partij do 1990 roku v krayini nalichuvalos blizko 40 partij Hocha problema z nazvoyu krayini ta yiyi napisannyam bula rozv yazana nova politichna elita perekonala gromadskist v neobhidnosti ostatochnogo rozmezhuvannya 17 lipnya 1992 roku Narodna rada Slovachchini prijnyala deklaraciyu pro nezalezhnist Slovackoyi respubliki Ostatochnoyu zh datoyu rozpadu Chehoslovachchini vvazhayut 1 sichnya 1993 roku koli krayina mirnim shlyahom rozpalas na Chehiyu ta Slovachchinu Stalos tak zvane oksamitove rozluchennya za analogiyeyu z oksamitovoyu revolyuciyeyu Primitki Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 15 zhovtnya 2014 Arhiv originalu za 17 travnya 2009 Procitovano 15 zhovtnya 2014 Arhiv originalu za 1 travnya 2010 Procitovano 15 zhovtnya 2014