Митрополит Хризостом (в миру Георгій Федорович Мартишкін; 3 травня 1934 село Казинка, Горлівський район, Рязанська область) — єпископ Російської Православної Церкви на спокої, митрополит Віленський і Литовський.
Митрополит Хризостом | ||
| ||
---|---|---|
26 січня 1990 — 24 грудня 2010 | ||
Попередник: | Антоній Черемисов | |
Наступник: | Іннокентій (Васильєв) | |
| ||
26 грудня 1984 — 26 січня 1990 | ||
Попередник: | Ювеналій (Тарасов) | |
Наступник: | Вадим (Лазебний) | |
| ||
26 січня 1984 — 27 травня 1988 | ||
Попередник: | Ювеналій (Тарасов) | |
Наступник: | Гавриїл (Стеблюченко) | |
| ||
3 вересня 1974 — 26 грудня 1984 | ||
Попередник: | Микола (Бичковський) | |
Наступник: | Ювеналій (Тарасов) | |
| ||
23 квітня 1972 — 3 вересня 1974 | ||
Обрання: | 21 березня 1972 | |
Попередник: | Ювеналій (Поярков) | |
Наступник: | Йов (Тивонюк) | |
Альма-матер: | Московська духовна академія | |
Діяльність: | священник | |
Ім'я при народженні: | Георгій Федорович Мартишкін | |
Народження: | 3 травня 1934 (90 років) село Казинка, Горлівский район, Рязанська область, РРФСР, СРСР | |
Священство: | 4 листопада 1966 | |
Чернецтво: | 31 жовтня 1966 | |
Єп. хіротонія: | 23 квітня 1972 | |
Нагороди: | ||
Життєпис
Народився у селянській родині. Закінчив семирічну школу, потім працював у колгоспі. У 1951—1961 працював реставратором пам'яток архітектури.
Чотири з половиною роки служив старшим іподияконом у митрополита Никодима Ротова, відповідав за порядок архієрейської служби, і, як згадував потім, «отримував задоволення від того, що все відбувалося правильно». Відзначав великий вплив на себе митрополита Никодима.
12 вересня 1964 висвячений в сан диякона.
У 1965 закінчив Московську духовну семінарію і вступив до Московської духовної академії.
Навесні 1966 у складі паломницької групи здійснив подорож по святих місцях Сирії, Йорданії, Ізраїлю, Греції та Болгарії.
Священик
31 жовтня 1966 у Троїце-Сергієвій лаврі пострижений у чернецтво з ім'ям Хризостом на честь святителя Івана Золотоустого, архієпископа Константинопольського.
4 листопада 1966 висвячений у сан ієромонаха митрополитом Никодимом Ротовим.
З 1 березня 1968 служив у храмі преподобного Пимена Великого у Москві.
У 1969 закінчив Московську духовну академію із заочного сектору.
З 1 грудня 1969 року служив у Храмі на честь Всіх Святих у Москві.
15 липня 1971 був призначений завідувачем канцелярією Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московського Патріархату.
2 серпня 1971 возведений у сан архімандрита.
З 30 вересня по 3 жовтня 1971 у складі делегації Російської Православної Церкви брав участь у роботі IV Всехристиянського Мирного Конгресу у Празі.
21 березня 1972 постановою Священного Синоду призначено бути єпископом Зарайський, вікарієм Московської єпархії і заступником голови Відділу зовнішніх церковних зв'язків (ВЗЦЗ).
Єпископ Зарайський
23 квітня 1972 року в Хрестовому храмі на честь Благовіщення Пресвятої Богородиці в Московській резиденції голови ВЗЦЗ хіротонізований на єпископа Зарайського, вікарія Московської єпархії. Хіротонію здійснювали: митрополит Ленінградський Никодим (Ротов), архієпископ Дмитровський Філарет (Вахромєєв) і архієпископ Тульський Ювеналій (Поярков).
Із 28 квітня по 25 травня 1972 в числі осіб, що супроводжували Патріарха Пимена, відвідав Помісні Православні Церкви країн Близького Сходу і Болгарії.
З 31 жовтня по 10 листопада 1973 у складі делегації Союзу Радянських товариств дружби із зарубіжними країнами та товариства «СРСР — Кіпр» відвідав острів Кіпр.
З 9 по 23 грудня того ж року з групою паломників Російської православної церкви здійснив поїздку до стародавніх загальнохристиянським святинь Італії.
З 17 по 23 січня 1974 супроводжував Патріарха Пимена в його подорожі по Ефіопії, а з 21 квітня по 30 квітня того ж року з делегацією Російської православної церкви відвідав Японію.
Архієпископ Курський і Рильський
З 3 вересня 1974 — єпископ Курський і Білгородський.
З 24 по 31 березня 1975 в складі делегації Російської православної церкви (РПЦ) відвідав Сирію.
З 26 жовтня по 1 листопада 1976 на чолі делегації РПЦ побував у Японії, а з 2 по 5 листопада 1976 — в Філіппінах.
11 червня 1977 призначений членом делегації РПЦ для участі в інтронізації нового Патріарха Румунського.
З 2 вересня 1977 року возведений у сан архієпископа.
З 12 по 19 жовтня 1977 спільно з Патріархом Пименом здійснив офіційний візит Патріарху Константинопольському Димитрію.
23—25 грудня 1977 у складі делегації РПЦ на чолі з Патріархом Пименом брав участь в інтронізації Католікоса-Патріарха всієї Грузії Ілії II.
20 червня 1979 включений до складу делегації для участі в похованні Патріарха Антіохійського Іллі IV і в інтронізації Патріарха Ігнатія.
30 вересня 1980 призначений членом делегації Московського Патріархату для участі у з'їзді духовенства і мирян Патріарших парафій у США, що проходив з 17 по 25 листопада.
23 грудня 1980 призначений членом Комісії з організації святкування 1000-річчя Хрещення Русі.
З 27 січня по 3 лютого 1981 очолив делегацію у поїздці в Норвегію на запрошення Товариства дружби «Норвегія-СРСР».
13 серпня 1981 звільнений з посади заступника голови ВЗЦЗ за власним бажанням.
У 1970-ті—1980-ті роки постійно конфліктував з уповноваженими Ради у справах релігій, вважався «неблагонадійним». Висвячував священиків із випускників світських вищих навчальних закладів, а також євреїв, що викликало різке невдоволення влади. Так, саме він висвятив на священика відомого дисидента Юрія Едельштейна.
Архієпископ Іркутський і Читинський
З 26 грудня 1984 — архієпископ Іркутський і Читинський з дорученням тимчасового управління Хабаровської єпархією.
Його переміщення з Курська в Іркутськ було, фактично, засланням. Під час цього служіння зміг підняти авторитет православ'я в Сибіру, знаходив порозуміння як з російськими націоналістами, так і з ліберальними дисидентами.
27 травня 1988 визначенням Священного Синоду звільнений від тимчасового управління Хабаровською єпархією у зв'язку з призначенням туди постійного архієрея.
Митрополит Віленський і Литовський
З 26 січня 1990 — архієпископ Віленський і Литовський.
У 1990 активно підтримав рух за незалежність Литви. Певний час був членом ради сейму руху «Саюдіс», вийшов з нього після того, як рух почав трансформуватися в політичну партію. Різко засудив дії союзної влади під час драматичних подій у Вільнюсі в січні 1991 року. За свою позицію нагороджений медаллю «В пам'ять 13 січня» (державною нагородою Литви). Патріотична діяльність владики Хризостома і підтримка незалежності викликала різке несприйняття частини віруючих, які вимагали від Патріархії його звільнення. Пізніше владика згадував:
Меня тогда не приняли крикуны, которые защищали советскую власть. Да, я присутствовал на заседаниях Верховного Совета вместе с протестантским архиепископом. Мои недруги назвали меня «саюдистом». Их не интересовало, что я там говорю, каковы мои убеждения. Меня огульно обвинили в измене русской нации, «пролитовской позиции». А я лишь был солидарен с народом, желавшим обрести независимость.
(Мене тоді не прийняли крикуни, які захищали радянську владу. Так, я був присутній на засіданнях Верховної Ради разом з протестантським архієпископом. Мої недруги назвали мене «саюдістом». Їх не цікавило, що я там говорю, які мої переконання. Мене огульно звинуватили в зраді російської нації, «пролитовській позиції». А я лише був солідарний з народом, що бажав здобути незалежність.)
Політична позиція, зайнята архієпископом Хризостомом під час подій 1990—1991 років, справила позитивний вплив на долю православ'я в незалежній Литві. Згідно з Конституцією Литви православ'я увійшло в список із дев'яти традиційних для країни релігійних конфесій, що володіють широкими юридичними правами, в тому числі правом на отримання з бюджету матеріальних засобів для будівництва храмів та на інші релігійні потреби. За Законом про повернення власності єпархія отримала частину нерухомості, якою вона володіла до 1940, зокрема, п'ять житлових багатоповерхових будинків в Вільнюсі, кілька церковних будівель у провінції, а також житлові споруди, що належали окремим парафіям. Православним були передані Олександро-Невська і Катерининська церкви у Вільнюсі, за рахунок держави відновлена найдавніша вільнюська П'ятницька церква, закладена в XIV столітті. У школах з російською мовою викладання православні вчителі-катехити викладають «Основи релігії».
25 лютого 2000 в Богоявленському соборі в Москві возведений у сан митрополита патріархом Алексієм II.
Під керуванням Хризостома у єпархії були зведені нові православні храми, відкрито десять парафіяльних недільних шкіл, установу єпархіального Православного братства Литви і видано кілька книг, які розкривають історію православ'я в Литві. Проводиться активна робота з молоддю: літні православні табори, паломництва до святих місць, фестивалі молодіжних творчих колективів. Разом з тим, за словами протодиякона Андрія Кураєва, митрополит Хризостом «православним говорив прямим текстом: православ'ю тут не місце, це не наша земля, ми тут гості».
Має репутацію одного з найбільш ліберальних архієреїв Російської православної церкви. Вважає, що питання богослужбової мови і календарного стилю, які «не мають догматичного значення», часто стають каменем спотикання, в результаті чого «ми перетворилися на фарисеїв, гірших, ніж ті, що були за життя Христа».
24 грудня 2010 рішенням Священного синоду зачислений на спокій у зв'язку зі станом здоров'я.
Не увійшов до нового складу Міжсоборної присутності, затверджений 23 жовтня 2014 рішенням Священного синоду РПЦ.
Відносини з КДБ
Єдиний архієрей РПЦ, який у 1992 публічно визнав факт співпраці з КДБ (в 1972—1990 під псевдонімом «Реставратор»). Пояснював це своє рішення необхідністю захисту інтересів церкви: «Якщо я щось і робив, працюючи з ними, то виключно в стратегічних цілях, рятуючи церкву». Крім того, зі своїми зв'язками в центральному апараті КДБ, він міг не боятися інтриг з боку регіональних чекістів під час служіння в Курську і Іркутську. За словами владики Хризостома, як один з керівників ВЗЦЗ він надавав «органам» інформацію зовнішньополітичного характеру. Так, після відвідин Ефіопії у 1974, він на підставі спілкування з місцевими релігійними діячами прийшов до висновку про слабкість монархічного режиму і ймовірність революції в цій країні (яка незабаром і справді відбулася). Припинив співпрацю з КДБ після переїзду в Вільнюс.
На Архієрейському соборі в 1992 він виступив з пропозицією створити церковну комісію з розслідування контактів священиків зі спецслужбами, запропонував офіційно від імені Російської православної церкви запросити відповідні документи з Луб'янки, щоби поставити в цьому болючому питанні крапку.
У 2002 ще раз підкреслив, що не використовував свої зв'язки з КДБ на шкоду Церкви і віруючих:
Что касается меня, то я входил в контакт с КГБ, но не был стукачом. Например, я, как епископ, получал согласие КГБ на назначение на приход священников. Я доказывал «сотрудникам» правоту своих действий и не пел те песни, которых они от меня ждали: про справедливость строя и мудрость правителей.
(Що стосується мене, то я входив в контакт з КДБ, але не був стукачем. Наприклад, я, як єпископ, отримував згоду КДБ на призначення на парафії священиків. Я доводив «співробітникам» правоту своїх дій і не співав тих пісень, яких вони від мене очікували: про справедливість ладу і мудрість правителів).
Нагороди
- Орден святого рівноапостольного великого князя Володимира II ступеня (квітень 1976, у зв'язку з 30-річчям Відділу ВРЦ)
- Орден преподобного Сергія Радонезького II ступеня (12 березня 1979 )
- Орден святого благовірного князя Данила Московського II ступеня
- Орден святителя Інокентія, митрополита Московського і Коломенського, II ступеня
- Орден преподобного Андрія Рубльова II ступеня
- Орден святителя Алексія, митрополита Московського, II ступеня (2014 року, у зв'язку з 80-річчям від дня народження)
Твори
- Речь при наречении во епископа Зарайского 22 апреля 1972 г. // ЖМП. 1972, № 6, с. 14-16.
- Доклад архиепископа Иркутского и Читинского Хризостома на Поместном соборе // «Поместный Собор РПЦ 6-9 июня 1988 г. — материалы», 1990, стр. 395—398.
- . Архів оригіналу за 21 жовтня 2017. Процитовано 5 жовтня 2020.
- Возведение в сан митрополитов и архиепископов [ 15 квітня 2019 у Wayback Machine.] // Журнал Московской Патриархии. — 2000. — № 4. — С. 33.
- . Архів оригіналу за 23 липня 2015. Процитовано 23 липня 2015.
- . Архів оригіналу за 22 січня 2021. Процитовано 5 жовтня 2020.
- Журналы заседания Священного Синода от 24 декабря 2010 года. [ 2012-10-18 у Wayback Machine.] Журнал № 119
- Как изменился состав Межсоборного присутствия Русской Православной Церкви? [ 5 листопада 2014 у Wayback Machine.] Православие и мир.
- . Архів оригіналу за 3 березня 2021. Процитовано 6 квітня 2022.
- «Я сотрудничал с КГБ … но не был стукачом» (интервью архиепископа Виленского и Литовского Хризостома) [ 21 травня 2011 у Wayback Machine.] // , 24.4.1992 г.
- Леонид Велехов «Контакты с КГБ бывали во имя пользы церковной, а бывали — во имя личной» [ 28 лютого 2018 у Wayback Machine.] // , № 7/170 от 07/2003
- . Архів оригіналу за 15 червня 2011. Процитовано 5 жовтня 2020.
- Патриаршее поздравление митрополиту Хризостому (Мартишкину) с 80-летием со дня рождения [ 31 травня 2020 у Wayback Machine.]. //
Посилання
- Хризостом, митрополит (на спокої) (Мартішкін Георгій Федорович) [ 8 січня 2021 у Wayback Machine.] // Патріархія. Ru
- на сайті «Українське православ'я»
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Mitropolit Hrizostom v miru Georgij Fedorovich Martishkin 3 travnya 1934 selo Kazinka Gorlivskij rajon Ryazanska oblast yepiskop Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi na spokoyi mitropolit Vilenskij i Litovskij Mitropolit Hrizostom 23 j Mitropolit Vilenskij i Litovskij do 25 lyutogo 2000 arhiyepiskop 26 sichnya 1990 24 grudnya 2010 Poperednik Antonij Cheremisov Nastupnik Innokentij Vasilyev Arhiyepiskop Irkutskij i Chitinskij 26 grudnya 1984 26 sichnya 1990 Poperednik Yuvenalij Tarasov Nastupnik Vadim Lazebnij Timchasovo keruyuchij Habarovskoyu yeparhiyeyu 26 sichnya 1984 27 travnya 1988 Poperednik Yuvenalij Tarasov Nastupnik Gavriyil Steblyuchenko Arhiyepiskop Kurskij i Bilgorodskij do 2 veresnya 1977 yepiskop 3 veresnya 1974 26 grudnya 1984 Poperednik Mikola Bichkovskij Nastupnik Yuvenalij Tarasov Yepiskop Zarajskij vikarij Moskovskoyi yeparhiyi 23 kvitnya 1972 3 veresnya 1974 Obrannya 21 bereznya 1972 Poperednik Yuvenalij Poyarkov Nastupnik Jov Tivonyuk Alma mater Moskovska duhovna akademiya Diyalnist svyashennik Im ya pri narodzhenni Georgij Fedorovich Martishkin Narodzhennya 3 travnya 1934 1934 05 03 90 rokiv selo Kazinka Gorlivskij rajon Ryazanska oblast RRFSR SRSR Svyashenstvo 4 listopada 1966 Chernectvo 31 zhovtnya 1966 Yep hirotoniya 23 kvitnya 1972 Nagorodi ZhittyepisNarodivsya u selyanskij rodini Zakinchiv semirichnu shkolu potim pracyuvav u kolgospi U 1951 1961 pracyuvav restavratorom pam yatok arhitekturi Chotiri z polovinoyu roki sluzhiv starshim ipodiyakonom u mitropolita Nikodima Rotova vidpovidav za poryadok arhiyerejskoyi sluzhbi i yak zgaduvav potim otrimuvav zadovolennya vid togo sho vse vidbuvalosya pravilno Vidznachav velikij vpliv na sebe mitropolita Nikodima 12 veresnya 1964 visvyachenij v san diyakona U 1965 zakinchiv Moskovsku duhovnu seminariyu i vstupiv do Moskovskoyi duhovnoyi akademiyi Navesni 1966 u skladi palomnickoyi grupi zdijsniv podorozh po svyatih miscyah Siriyi Jordaniyi Izrayilyu Greciyi ta Bolgariyi Svyashenik 31 zhovtnya 1966 u Troyice Sergiyevij lavri postrizhenij u chernectvo z im yam Hrizostom na chest svyatitelya Ivana Zolotoustogo arhiyepiskopa Konstantinopolskogo 4 listopada 1966 visvyachenij u san iyeromonaha mitropolitom Nikodimom Rotovim Z 1 bereznya 1968 sluzhiv u hrami prepodobnogo Pimena Velikogo u Moskvi U 1969 zakinchiv Moskovsku duhovnu akademiyu iz zaochnogo sektoru Z 1 grudnya 1969 roku sluzhiv u Hrami na chest Vsih Svyatih u Moskvi 15 lipnya 1971 buv priznachenij zaviduvachem kancelyariyeyu Viddilu zovnishnih cerkovnih zv yazkiv Moskovskogo Patriarhatu 2 serpnya 1971 vozvedenij u san arhimandrita Z 30 veresnya po 3 zhovtnya 1971 u skladi delegaciyi Rosijskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi brav uchast u roboti IV Vsehristiyanskogo Mirnogo Kongresu u Prazi 21 bereznya 1972 postanovoyu Svyashennogo Sinodu priznacheno buti yepiskopom Zarajskij vikariyem Moskovskoyi yeparhiyi i zastupnikom golovi Viddilu zovnishnih cerkovnih zv yazkiv VZCZ Yepiskop Zarajskij 23 kvitnya 1972 roku v Hrestovomu hrami na chest Blagovishennya Presvyatoyi Bogorodici v Moskovskij rezidenciyi golovi VZCZ hirotonizovanij na yepiskopa Zarajskogo vikariya Moskovskoyi yeparhiyi Hirotoniyu zdijsnyuvali mitropolit Leningradskij Nikodim Rotov arhiyepiskop Dmitrovskij Filaret Vahromyeyev i arhiyepiskop Tulskij Yuvenalij Poyarkov Iz 28 kvitnya po 25 travnya 1972 v chisli osib sho suprovodzhuvali Patriarha Pimena vidvidav Pomisni Pravoslavni Cerkvi krayin Blizkogo Shodu i Bolgariyi Z 31 zhovtnya po 10 listopada 1973 u skladi delegaciyi Soyuzu Radyanskih tovaristv druzhbi iz zarubizhnimi krayinami ta tovaristva SRSR Kipr vidvidav ostriv Kipr Z 9 po 23 grudnya togo zh roku z grupoyu palomnikiv Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi zdijsniv poyizdku do starodavnih zagalnohristiyanskim svyatin Italiyi Z 17 po 23 sichnya 1974 suprovodzhuvav Patriarha Pimena v jogo podorozhi po Efiopiyi a z 21 kvitnya po 30 kvitnya togo zh roku z delegaciyeyu Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi vidvidav Yaponiyu Arhiyepiskop Kurskij i Rilskij Z 3 veresnya 1974 yepiskop Kurskij i Bilgorodskij Z 24 po 31 bereznya 1975 v skladi delegaciyi Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi RPC vidvidav Siriyu Z 26 zhovtnya po 1 listopada 1976 na choli delegaciyi RPC pobuvav u Yaponiyi a z 2 po 5 listopada 1976 v Filippinah 11 chervnya 1977 priznachenij chlenom delegaciyi RPC dlya uchasti v intronizaciyi novogo Patriarha Rumunskogo Z 2 veresnya 1977 roku vozvedenij u san arhiyepiskopa Z 12 po 19 zhovtnya 1977 spilno z Patriarhom Pimenom zdijsniv oficijnij vizit Patriarhu Konstantinopolskomu Dimitriyu 23 25 grudnya 1977 u skladi delegaciyi RPC na choli z Patriarhom Pimenom brav uchast v intronizaciyi Katolikosa Patriarha vsiyeyi Gruziyi Iliyi II 20 chervnya 1979 vklyuchenij do skladu delegaciyi dlya uchasti v pohovanni Patriarha Antiohijskogo Illi IV i v intronizaciyi Patriarha Ignatiya 30 veresnya 1980 priznachenij chlenom delegaciyi Moskovskogo Patriarhatu dlya uchasti u z yizdi duhovenstva i miryan Patriarshih parafij u SShA sho prohodiv z 17 po 25 listopada 23 grudnya 1980 priznachenij chlenom Komisiyi z organizaciyi svyatkuvannya 1000 richchya Hreshennya Rusi Z 27 sichnya po 3 lyutogo 1981 ocholiv delegaciyu u poyizdci v Norvegiyu na zaproshennya Tovaristva druzhbi Norvegiya SRSR 13 serpnya 1981 zvilnenij z posadi zastupnika golovi VZCZ za vlasnim bazhannyam U 1970 ti 1980 ti roki postijno konfliktuvav z upovnovazhenimi Radi u spravah religij vvazhavsya neblagonadijnim Visvyachuvav svyashenikiv iz vipusknikiv svitskih vishih navchalnih zakladiv a takozh yevreyiv sho viklikalo rizke nevdovolennya vladi Tak same vin visvyativ na svyashenika vidomogo disidenta Yuriya Edelshtejna Arhiyepiskop Irkutskij i Chitinskij Z 26 grudnya 1984 arhiyepiskop Irkutskij i Chitinskij z doruchennyam timchasovogo upravlinnya Habarovskoyi yeparhiyeyu Jogo peremishennya z Kurska v Irkutsk bulo faktichno zaslannyam Pid chas cogo sluzhinnya zmig pidnyati avtoritet pravoslav ya v Sibiru znahodiv porozuminnya yak z rosijskimi nacionalistami tak i z liberalnimi disidentami 27 travnya 1988 viznachennyam Svyashennogo Sinodu zvilnenij vid timchasovogo upravlinnya Habarovskoyu yeparhiyeyu u zv yazku z priznachennyam tudi postijnogo arhiyereya Mitropolit Vilenskij i Litovskij Z 26 sichnya 1990 arhiyepiskop Vilenskij i Litovskij U 1990 aktivno pidtrimav ruh za nezalezhnist Litvi Pevnij chas buv chlenom radi sejmu ruhu Sayudis vijshov z nogo pislya togo yak ruh pochav transformuvatisya v politichnu partiyu Rizko zasudiv diyi soyuznoyi vladi pid chas dramatichnih podij u Vilnyusi v sichni 1991 roku Za svoyu poziciyu nagorodzhenij medallyu V pam yat 13 sichnya derzhavnoyu nagorodoyu Litvi Patriotichna diyalnist vladiki Hrizostoma i pidtrimka nezalezhnosti viklikala rizke nesprijnyattya chastini viruyuchih yaki vimagali vid Patriarhiyi jogo zvilnennya Piznishe vladika zgaduvav Menya togda ne prinyali krikuny kotorye zashishali sovetskuyu vlast Da ya prisutstvoval na zasedaniyah Verhovnogo Soveta vmeste s protestantskim arhiepiskopom Moi nedrugi nazvali menya sayudistom Ih ne interesovalo chto ya tam govoryu kakovy moi ubezhdeniya Menya ogulno obvinili v izmene russkoj nacii prolitovskoj pozicii A ya lish byl solidaren s narodom zhelavshim obresti nezavisimost Mene todi ne prijnyali krikuni yaki zahishali radyansku vladu Tak ya buv prisutnij na zasidannyah Verhovnoyi Radi razom z protestantskim arhiyepiskopom Moyi nedrugi nazvali mene sayudistom Yih ne cikavilo sho ya tam govoryu yaki moyi perekonannya Mene ogulno zvinuvatili v zradi rosijskoyi naciyi prolitovskij poziciyi A ya lishe buv solidarnij z narodom sho bazhav zdobuti nezalezhnist Politichna poziciya zajnyata arhiyepiskopom Hrizostomom pid chas podij 1990 1991 rokiv spravila pozitivnij vpliv na dolyu pravoslav ya v nezalezhnij Litvi Zgidno z Konstituciyeyu Litvi pravoslav ya uvijshlo v spisok iz dev yati tradicijnih dlya krayini religijnih konfesij sho volodiyut shirokimi yuridichnimi pravami v tomu chisli pravom na otrimannya z byudzhetu materialnih zasobiv dlya budivnictva hramiv ta na inshi religijni potrebi Za Zakonom pro povernennya vlasnosti yeparhiya otrimala chastinu neruhomosti yakoyu vona volodila do 1940 zokrema p yat zhitlovih bagatopoverhovih budinkiv v Vilnyusi kilka cerkovnih budivel u provinciyi a takozh zhitlovi sporudi sho nalezhali okremim parafiyam Pravoslavnim buli peredani Oleksandro Nevska i Katerininska cerkvi u Vilnyusi za rahunok derzhavi vidnovlena najdavnisha vilnyuska P yatnicka cerkva zakladena v XIV stolitti U shkolah z rosijskoyu movoyu vikladannya pravoslavni vchiteli katehiti vikladayut Osnovi religiyi 25 lyutogo 2000 v Bogoyavlenskomu sobori v Moskvi vozvedenij u san mitropolita patriarhom Aleksiyem II Pid keruvannyam Hrizostoma u yeparhiyi buli zvedeni novi pravoslavni hrami vidkrito desyat parafiyalnih nedilnih shkil ustanovu yeparhialnogo Pravoslavnogo bratstva Litvi i vidano kilka knig yaki rozkrivayut istoriyu pravoslav ya v Litvi Provoditsya aktivna robota z moloddyu litni pravoslavni tabori palomnictva do svyatih misc festivali molodizhnih tvorchih kolektiviv Razom z tim za slovami protodiyakona Andriya Kurayeva mitropolit Hrizostom pravoslavnim govoriv pryamim tekstom pravoslav yu tut ne misce ce ne nasha zemlya mi tut gosti Maye reputaciyu odnogo z najbilsh liberalnih arhiyereyiv Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi Vvazhaye sho pitannya bogosluzhbovoyi movi i kalendarnogo stilyu yaki ne mayut dogmatichnogo znachennya chasto stayut kamenem spotikannya v rezultati chogo mi peretvorilisya na fariseyiv girshih nizh ti sho buli za zhittya Hrista 24 grudnya 2010 rishennyam Svyashennogo sinodu zachislenij na spokij u zv yazku zi stanom zdorov ya Ne uvijshov do novogo skladu Mizhsobornoyi prisutnosti zatverdzhenij 23 zhovtnya 2014 rishennyam Svyashennogo sinodu RPC Vidnosini z KDBYedinij arhiyerej RPC yakij u 1992 publichno viznav fakt spivpraci z KDB v 1972 1990 pid psevdonimom Restavrator Poyasnyuvav ce svoye rishennya neobhidnistyu zahistu interesiv cerkvi Yaksho ya shos i robiv pracyuyuchi z nimi to viklyuchno v strategichnih cilyah ryatuyuchi cerkvu Krim togo zi svoyimi zv yazkami v centralnomu aparati KDB vin mig ne boyatisya intrig z boku regionalnih chekistiv pid chas sluzhinnya v Kursku i Irkutsku Za slovami vladiki Hrizostoma yak odin z kerivnikiv VZCZ vin nadavav organam informaciyu zovnishnopolitichnogo harakteru Tak pislya vidvidin Efiopiyi u 1974 vin na pidstavi spilkuvannya z miscevimi religijnimi diyachami prijshov do visnovku pro slabkist monarhichnogo rezhimu i jmovirnist revolyuciyi v cij krayini yaka nezabarom i spravdi vidbulasya Pripiniv spivpracyu z KDB pislya pereyizdu v Vilnyus Na Arhiyerejskomu sobori v 1992 vin vistupiv z propoziciyeyu stvoriti cerkovnu komisiyu z rozsliduvannya kontaktiv svyashenikiv zi specsluzhbami zaproponuvav oficijno vid imeni Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi zaprositi vidpovidni dokumenti z Lub yanki shobi postaviti v comu bolyuchomu pitanni krapku U 2002 she raz pidkresliv sho ne vikoristovuvav svoyi zv yazki z KDB na shkodu Cerkvi i viruyuchih Chto kasaetsya menya to ya vhodil v kontakt s KGB no ne byl stukachom Naprimer ya kak episkop poluchal soglasie KGB na naznachenie na prihod svyashennikov Ya dokazyval sotrudnikam pravotu svoih dejstvij i ne pel te pesni kotoryh oni ot menya zhdali pro spravedlivost stroya i mudrost pravitelej Sho stosuyetsya mene to ya vhodiv v kontakt z KDB ale ne buv stukachem Napriklad ya yak yepiskop otrimuvav zgodu KDB na priznachennya na parafiyi svyashenikiv Ya dovodiv spivrobitnikam pravotu svoyih dij i ne spivav tih pisen yakih voni vid mene ochikuvali pro spravedlivist ladu i mudrist praviteliv NagorodiOrden svyatogo rivnoapostolnogo velikogo knyazya Volodimira II stupenya kviten 1976 u zv yazku z 30 richchyam Viddilu VRC Orden prepodobnogo Sergiya Radonezkogo II stupenya 12 bereznya 1979 Orden svyatogo blagovirnogo knyazya Danila Moskovskogo II stupenya Orden svyatitelya Inokentiya mitropolita Moskovskogo i Kolomenskogo II stupenya Orden prepodobnogo Andriya Rublova II stupenya Orden svyatitelya Aleksiya mitropolita Moskovskogo II stupenya 2014 roku u zv yazku z 80 richchyam vid dnya narodzhennya TvoriRech pri narechenii vo episkopa Zarajskogo 22 aprelya 1972 g ZhMP 1972 6 s 14 16 Doklad arhiepiskopa Irkutskogo i Chitinskogo Hrizostoma na Pomestnom sobore Pomestnyj Sobor RPC 6 9 iyunya 1988 g materialy 1990 str 395 398 Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2017 Procitovano 5 zhovtnya 2020 Vozvedenie v san mitropolitov i arhiepiskopov 15 kvitnya 2019 u Wayback Machine Zhurnal Moskovskoj Patriarhii 2000 4 S 33 Arhiv originalu za 23 lipnya 2015 Procitovano 23 lipnya 2015 Arhiv originalu za 22 sichnya 2021 Procitovano 5 zhovtnya 2020 Zhurnaly zasedaniya Svyashennogo Sinoda ot 24 dekabrya 2010 goda 2012 10 18 u Wayback Machine Zhurnal 119 Kak izmenilsya sostav Mezhsobornogo prisutstviya Russkoj Pravoslavnoj Cerkvi 5 listopada 2014 u Wayback Machine Pravoslavie i mir Arhiv originalu za 3 bereznya 2021 Procitovano 6 kvitnya 2022 Ya sotrudnichal s KGB no ne byl stukachom intervyu arhiepiskopa Vilenskogo i Litovskogo Hrizostoma 21 travnya 2011 u Wayback Machine 24 4 1992 g Leonid Velehov Kontakty s KGB byvali vo imya polzy cerkovnoj a byvali vo imya lichnoj 28 lyutogo 2018 u Wayback Machine 7 170 ot 07 2003 Arhiv originalu za 15 chervnya 2011 Procitovano 5 zhovtnya 2020 Patriarshee pozdravlenie mitropolitu Hrizostomu Martishkinu s 80 letiem so dnya rozhdeniya 31 travnya 2020 u Wayback Machine ol section PosilannyaHrizostom mitropolit na spokoyi Martishkin Georgij Fedorovich 8 sichnya 2021 u Wayback Machine Patriarhiya Ru na sajti Ukrayinske pravoslav ya