Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. |
Гай Ме́ссій Квінт Трая́н Де́цій (лат. Gaius Messius Quintus Trajanus Decius; близько 201 р. — червень 251 р.), відомий також як Децій Траян — римський імператор у 249 — 251 роках. Був одним з так званих «солдатських імператорів». Останнього року свого життя володарював разом зі своїм сином, Гереннієм Етруском, та був вбитий разом із ним у битві при Абриті. Децій та його син стали першими римськими імператорами, які загинули під час бою із зовнішнім ворогом. Під час правління Деція по всій Римській імперії відбувалися масові гоніння християн.
Децій лат. Decius | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
жовтень 249 — червень 251 | ||
Попередник: | Філіпп II | |
Наступник: | Геренній Етруск | |
| ||
| ||
| ||
| ||
Народження: | 201[1][2][3] d, d, Стародавній Рим | |
Смерть: | 1 липня 251 d, d, Стародавній Рим | |
Причина смерті: | загиблий у бою | |
Країна: | Стародавній Рим | |
Релігія: | давньоримська релігія | |
Шлюб: | Гереннія Етрусцилла | |
Діти: | Геренній Етруск, Гостіліан і d | |
|
Почесний титул імператора отримував двічі. Владу трибуна отримував 4 рази: в 249 році, в червні та жовтні 250 року й в січні 251 року). Також Децій Траян носив низку спеціальних переможних титулів: «Великий переможець Дакії», «Великий переможець Парфії», «Відновлювач Дакії», «Великий переможець германський» з 250 року.
Раннє життя
Децій народився в Будалії, яка відносилась тоді до провінції Паннонія (сучасне село [en] у Сербії). Ймовірно, він походив з місцевої знатної родини з італійським корінням. Точна дата його народження невідома, але з повідомлень і , згідно з якими на момент смерті Децію було п'ятдесят років, можна зробити висновок, що він народився у 201 році. Відомо, що до 230 року Децій одружився з Гереннією Етрусциллою, яка походила з етруського роду. Після здобуття Децієм титула імператора, його дружина стала августою, отримала почесний титул «Матері лагерів» та супроводжувала його в деяких кампаніях. Разом подружжя мало двох синів:
- Геренній Етруск (близько 227—251) — імператор в 251 році. Правив разом із батьком;
- Гостіліан (помер в. листопаді 251) — став імператором одразу після смерті батька. Правив разом із Требоніаном Галлом.
На відміну від його попередників на посаді імператора (Філіппа І Араба або Максиміна Фракійця), Децій мав чималий адміністративний досвід перш, ніж зійти на трон. До цього він був видатним сенатором, обіймав посаду консула в 232 році, а також був міським префектом Риму за правління імператора Філіпа Араба. Під час так званого року шести імператорів, Децій був вірним Максиміну Фракійцю, який втім втратив владу. Після поразки та загибелі Максиміна він впав в немилість та був зміщений з поста намісника провінції Тарраконська Іспанія. Проте лояльність Деція до ворогів сенату вочевидь не враховувалась, тому в працях античних істориків, навіть налаштованих просенатськи, він оцінювався загалом позитивно. Це відносилося і до майбутнього імператора Валеріана, який став на сторонні кандидатів сенату у 238 році, але був близьким соратником Деція.
Наприкінці 248 року Децію було доручено командування над римськими легіонами на Дунаї, що були незадоволені правліням тодішнього імператора, Філіппа Араба. Спочатку Децій висловлював свою повагу чинному імператору Філіппу, проте одразу після очолення легіонів, був проголошений ними новим імператором. На чолі бунтуючих військ Децій вирушив до Риму, розбивши перед цим Філіпа Араба в [en]. Після затвердження своєї влади сенатом, Децій прийняв ім'я Траян на честь Марка Ульпія Траяна, який вважався зразковим імператором. За візантійським істориком Зосимом, Децій був одягнений у фіолетовий колір і змушений був взяти на себе тягар влади, попри його небажання. Сенат сподівався на хороші відносини з новим імператором. Сучасники характеризували його як людину освічену, помірну та енергійну.
Правління
Відновлення цензури
Перший рік свого правління присвятив різним перетворенням, як всередині країни так і поза нею. Особливу увагу імператор приділив тому, щоб згуртувати духовні сили язичницької релігії заради підтримки своєї влади, заснованої на військовій силі. Також з метою поліпшення суспільної моралі, Децієм було прикладено чимало зусиль для відродження цензури — він прагнув відродити окрему посаду і повноження цензора. Обрання людини на цю посаду Децій залишив сенату, який зі свого боку одностайно обрав Валеріана (майбутнього імператора). Але той, добре усвідомлюючи небезпеки та труднощі, пов'язані з цією посадою, рішуче відмовився.
Монетарна політика
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll3TDBGMWNtVjFjeTFVY21GcVlXNWZSR1ZqYVhWekxWSkpRMTh3TURJNVlTNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RRWFZ5WlhWekxWUnlZV3BoYmw5RVpXTnBkWE10VWtsRFh6QXdNamxoTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
До початку правління Деція Траяна монетна система, встановлена реформою ще за Октавіана Августа (1 ауреус = 2 золотих квінарія = 25 денаріїв = 50 квінарій = 100 сестерціїв = 200 дупондії = 400 асів = 800 семісів = 1600 квадрансів), зазнала змін. Монети деяких номіналів не карбувались тривалий час, вводилися нові номінали, кілька разів, починаючи з правління Нерона, зменшувалися вага і проба монет. За правління Деція Траяна також відбулося чимало змін. На реверсах монет зображувалися численні римські боги та їхні персоніфікації. Велике значення, яке мали в період правління Деція Траяна балканські провінції, знайшло прояв і на монетах. На реверсах цих монет почалися міститися персоніфіковані зображення двох Панноній (Верхньої та Нижньої), Дакії та Іллірії. Була випущена серія монет із зображеннями попередників Деція Траяна, які були обожнені сенатом. Імовірно, ця серія була частиною релігійної політики, спрямованої на підтримку римських традицій.
У Римській імперії, крім імперських монет для всієї держави, карбували і провінційні. Жорсткий контроль їхнього випуску з боку Риму був відсутній. Для них характерне використання традиційних для провінцій номіналів грошових одиниць, а також легенда місцевою мовою, а не латиною. З ім'ям Деція Траяна карбувалися срібні тетрадрахми, а також мідні монети з легендою грецькою мовою. Крім монет, які випускалися від імені самого Деція, карбувалися також монети від імені членів його сім'ї: дружини та двох синів.
Переслідування християн
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTlrTDJRMUwweHBZbVZzYkhWekxVMXBZMmd0UkdWamFXRnVMVEkxTUVGRUxYTnRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Децій користувався великою підтримкою сенату та в 250 році зробив спробу підняти престиж імператорської влади й зміцнити державу, оголосивши обов'язковим для всіх участь в культі «Генія імператора» (божества, яке протегує імператору). У 250 році Децій видав указ, текст якого зберігся в Єгипті. У ньому йшлося, що всі мешканці імперії у певний день були зобов'язані принести в жертву магістрам своєї громади за безпеку імперії. Будь-хто, включаючи християн, які через релігійні переконання відмовлялися принести жертву за імператора і добробут імперії до зазначеної дати, ризикували бути піддані тортурам і страчені. Таким чином у 250 році був вбитий Папа римський Фабіан. Цей наказ також призвів до масових вбивств у Карфагені та Александрії.
На думку американського історика Д. Поттера, своїм наказом Децій не намагався нав'язати перевагу римського пантеону над іншими богами. Цілком імовірно, що указ був спробою узаконити свою позицію і відповісти на загальне занепокоєння, викликане минулим римським тисячоліттям. Хоча сам Децій видав наказ з метою затвердження свого консервативного бачення давньоримської культури та запевнення громадян Риму в безпеці та стабільності. Було вжито заходів, які вимагали від єпископів і офіцерів церкви принести жертву за імператора. Щонайменше 46 таких свідоцтв були опубліковані, з яких всі датовані 250 роком. Поклоніння культу імператора було в Римі не стільки актом релігійним, скільки різновидом присяги від населення. Відмова християн сприймалась таким чином насамперед як зрада державі.
Вже наприкінці другого року правління Деція переслідування християн послабилось. Проте згодом Церква оголосила імператора Деція лютим тираном. У цей час відбулася пандемія невідомої хвороби, яка забирала життя близько 5000 осіб у Римі щодня. Сьогодні це має назву «чума Кипріяна» на честь єпископа Карфагена, де і чума, і переслідування християн спричинили чи не найбільші втрати серед населення. Біограф Понтій Карфагенський стверджує, що укази Деція були оновлені за правління Валеріана у 253 р. та скасовані його сином, Галлієном, у 261.
Терми Деція
Під час свого правління він розпочав декілька будівельних проєктів у Римі, зокрема так звані терми Деція. Вони були споруджені на Авентинському пагорбі чи то в 249, чи то в 252 році та збереглися аж до XVI століття. Децієм також було відремонтовано Колізей, який перед тим був пошкоджений ударами блискавки .
Боротьба з карпами та готами й смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDBKaGRIUnNaVjl2Wmw5QlluSnBkSFZ6TG1wd1p5OHpOVEJ3ZUMxQ1lYUjBiR1ZmYjJaZlFXSnlhWFIxY3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
Варварські вторгнення до імперії ставали все більш і більш сміливими і частими, тоді як імперія стикались із серйозною економічною кризою в часи Деція. Під час свого короткого правління Децій обрав участь у діях проти вторгнення готів та карпів, які перетнули Дунай до районів і Фракії. Це перший значний випадок, коли готи, які пізніше зіграли важливу роль, з'явилися в історичних записах. Готи здивували імператора, коли взяли в облогу Нікополіс на Дунаї; готи втікали через важку місцевість на Балканах, але потім подвоїли свої ряди і здивували римлян біля Берої, звільнивши свій табір і розігнавши римських війська. Тоді готи перейшли до нападу на Філіпополіс (сучасний Пловдив), який потрапив у їхні руки., оголосив себе імператором під захистом готів в опозиції до Деція, але повстання Юлія було швидкоплинним, а він був убитий незабаром. Після чого нападники почали повертатися на батьківщину, навантаженні здобиччю і полоненими, серед яких були і сенатори..
Взимку 250 року, можливо, скориставшись зледенінням Дунаю і ослабленням гарнізонів (істотна частина римських військ ще знаходилося у Вероні), слов'янські племена карпів вторглися в Мезію. Децій, отримавши повідомлення про нашестя варварів, відправив свого сина Гереннія Етруска, зведеного в ранг цезаря, в Мезію на чолі армії, а потім і сам почав збирати війська. Від'їзд імператора був відзначений карбуванням монет з легендами (написами) «EXERCITU ILLLYRICUS» (Іллірійські війська) і «GENIUS EXERCITUS ILLYRICIANA ET PANNONIAE» (Геній іллірійських і паннонських військ).
Одночасно у 250 році готи, на чолі з королем Книвою вторглися в Мезію та Фракію. Після просування вглиб провінції загони Книви були відкинуті Требоніаном Галлом, намісником Верхньої і Нижньої Паннонії. Готи повернули на південь, до Нікополя. Наприкінці весни 250 року карпи і даки зробили набіг на Мезію.
У розпал війни (в червні або липні 250 року) Децій поспішив вирушити з Риму, щоб приєднатися до армії. Перед від'їздом він призначив майбутнього імператора Валеріана на невідомий пост, пов'язаний з фінансами і внутрішніми справами держави. Прибувши на місце подій, Децій успішно повів військові дії і незабаром забезпечив стабільність в регіоні. Нікополь був звільнений, а карпи вибиті з провінції; в честь перемоги були викарбувані монети з легендами «Dacicus Maximus» (Великий переможець Дакії) і «Restitutor daciarum» (Відновлючав Дакії). Крім того, імператор відновив військову дисципліну і заснував військові поселення в Паннонії і Мезії, а також наказав відремонтувати дороги в придунайських та причорноморських провінціях. На заході було придушене якесь повстання і здобута перемога над варварами. Відомо, що в цей час був завершений грандіозний проєкт відновлення доріг, мостів і прикордонних укріплень. Багато придорожних каменів-вказівників зі провінцій Британія, Африка, Галатія, Палестина, Сирія, Паннонія свідчать про цю роботу.
Однак ситуація в імперії була надзвичайно напружена. Децій рушив проти чергового вторгнення племен карпів і готів, однак при необережному переслідуванні був розбитий військом супротивника, яке перегрупувалося — перший випадок в історії Риму, коли римський імператор загинув від варварів.
У 251 році відразу ж після цієї поразки Децій зібрав свої розпорошенці війська і, відновивши бойовий дух, відрізав готів, зайнятими протягом усього цього часу облогою Філіпполіса, всі шляхи до відступу. Ослаблене і обтяжене обозом військо готів з радістю б відкупилося від бою, але Децій не хотів про це чути, наполягаючи або на битві, або на здачі без всяких умов. Готи зважилися на бій. Тим часом Децій повернувся зі своєю реорганізованою армією, У супроводі його сина Гереннія Етруска і генерала Требонннія Галла, маючи намір перемогти завойовників і відновити здобич. Вирішальний бій, битва під Абрітусом, в якій готи воювали з відчаєм під командуванням Книви, відбувався протягом двох тижнів у червні 251 року в Лудогорі (регіон на північному сході Болгарії, який зливається з Добруджею), біля невеликого поселення Абрит. У першому ж натиску, стрілою в обличчя був убитий син Деція, Геренній. Йордан записаа, що легіони готові були відступити, але Децій закликав їх до подальшого бою, вигукнувши «загибель одного воїна не грає для країни великої ролі!», і битва продовжилася.
Перші дві лінії були вже знищені, коли легіони на чолі із самим імператором наткнулися при переслідуванні на заховану в засідці третю лінію прикриту болотами. У цій вкрай незручній для легіонерів місцевості, після кривавої і довгої січі загинув або потонув сам імператор на п'ятдесятому році свого життя, а з ним і кращі з солдатів. Як розповідає історик Аврелій Віктор: "Децій, переслідуючи варварів через Дунай помер через зраду в Абриті після правління протягом двох років. Дуже багато повідомляють, що син пав у битві атакуючи занадто сміливо; батько, однак, посилено стверджував, що втрата одного солдата здавалось йому занадто малою для справи. І тому він відновив бій і загинув подібним чином, воюючи енергійно.Однак література стверджує, що Децій був зраджений його наступником, який був залучений до таємного союзу з готами, але це лише здогадка, хоча Требоній Галл був змушений прийняти молодшого сина Деція, як спільного імператора, хоч той був занадто молодий, щоб правити Оскільки невдовзі після цього в Римі помер від «чуми Кипріяна», яка спустошувала тоді околиці міста, і молодший син Деція Гостіліан, влада залишилася в руках одного з воєначальників Деція, правителя Мезії Требоніана Галла, який підозрювався у зраді Деція під час битви з готами за те, що не ввів з іншого флангу вчасно свої війська на допомогу.
На думку сучасних дослідників, битва, в якій загинули Децій, його син Геренній Етруск та значна частина римського війська, відбулася на південь — південний захід від сучасного міста Разград (Болгарія), на підступах до с. Пороіште. Колись ця місцевість була сильно заболоченою; у середньовіччі болгари називали це урочище «Хіляда ізвора» («Тисяча потоків»). Малоймовірно, що зруйновані римські легіони проголосили імператора зрадником, який ніс відповідальність за втрату багатьох солдатів. Децій був першим римським імператором, який загинув у бою проти іноземного ворога. Після загибелі Деція, Требоніан Галл уклав ганебний мир з готами і поспішив повернутися до Риму. Цікава посмертна пам'ять Деція: його спочатку обожествили, потім зрадили прокляттю пам'яті, а після знову обожествили
Зовнішність і особисті якості
Псевдо-Аврелій Віктор писав про Деція Траяна наступне: «Він володів різноманітними знаннями і багатьма чеснотами, в мирних умовах був м'який і товариський, У військових справах — дуже енергійний». На відомому мармуровому бюсті з Капітолійського музею в Римі Децій зображений в стані невпевненості та тривоги, немов він стурбований обставинами, що складалися в Римській імперії під час його правління..Скульптор підкреслив зморшки і складки на обличчі, глибоко посадженні очі, сумно дивляться вперед і старечий рот.
Наслідки правління
Правління Деція Траяна було відносно недовгим — воно тривало близько двох років (за повідомленням Хронографа 354 року-1 рік,11 місяців і 18 днів). Після сходження на престол метою імператора стало відродження колишньої могутності Римської держави, а також повернення до старовинних традицій. Отримавши владу, Децій приступив до реалізації програми, спрямованої на відновлення слави Риму.
У релігійній політиці Децій проводив курс на повернення до старого «божого світу» до звичайного принесення жертв богам; офіційною ідеологією його правління було слідування традиціям великих римських імператорів. Відновлення цензури на його думку, забезпечило б зв'язок між імператором, сенатом і народом, однак ці спроби закінчилися крахом через їхню невідповідність потребам швидко мінливої держави. На думку історика Ю. Б. Циркіна всі починання імператора «виявилися настільки ж утопічними, як і спроба сенату в 238 році повернути собі майже повну владу».У античних істориків думки про Деція поділяються: християнські автори ставляться негативно, а язичники підтримують діяння. Йому судилося прийняти правління імперією у важкий для Риму період, але навіть за короткий термін свого правління Децій показав себе діяльним і енергійним імператором. У той же час, на думку християнських істориків його політика завдала шкоди країні, проте подібні розглядається досить неупереджено.
Родовід
Примітки
- Faceted Application of Subject Terminology
- Sapere.it — De Agostini Editore, 2001.
- Catalogue of the Unione Romana Biblioteche Scientifiche
- Вус, Олег (2018). . cyberleninka.ru. Архів оригіналу за 30 листопада 2020. Процитовано 23 листопада 2020.
- Аврелий Виктор. О цезарях. XXIX. 1.
- Nathan, 1999
- Scarre 1995, p.169
- Chisholm 1911
- Potter 2004, pp.240-241
- Potter 2004, pp.634-5 (note 106)
- Zosimus, New History I.22
- Chisholm, Hugh, ed. (1911). . Encyclopædia Britannica. 7 (11th ed.).
- Scarre 1995, p.170
- Potter 2004, p.243
- Wolfram 1988, p.46
- , Book of the Caesars 29
- Scarre 1995, pp.168–169
- Southern 2001, p.308
- Вус, Олег (2018). . cyberleninka.ru. Архів оригіналу за 11 травня 2019.
- Wittig, 1932, p. 1271
- Псевдо-Аврелий Виктор. Извлечения о нравах и жизни римских императоров. XXIX. 2.
- Бритова, 1975, с. 80
- Хронограф 354 года. Часть 16.
- Циркин, 2009, с. 328
Джерела
- Аврелій Віктор. //О цезарях.
- Зосим. Новая история
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Децій
Література
- Вус О. В. Гибель Дециев. Разгром римской армии у Абритуса как кульминация Скифской войны 250—251 гг. // МАИАСК. 2018. Вып. 10 // https://cyberleninka.ru/article/n/gibel-detsiev-razgrom-rimskoy-armii-u-abritusa-kak-kulminatsiya-skifskoy-voyny-250-251-gg/viewer [ 30 листопада 2020 у Wayback Machine.]
- Wolfram, Herwig. (transl. by Thomas J. Dunlap), University of California Press, 1988,
- Wittig K.Decius.Paulys Real Encyclopedie der classischen
Altertumswissenschaft. Vol 5. — Stuttgart, 1932. — 1244—1284 p.
- Potter, David S. The Roman Empire at Bay AD 180—395, Routledge, 2004.
- Southern, Pat. The Roman Empire from Severus to Constantine, Routledge, 2001.
- Scarre, Chris, Chronicle of the Roman Emperors: the reign-by-reign record of the rulers of Imperial Rome, Thames & Hudson, 1995.
- Грант, М. Римские императоры. Деций Траян. — М.: ТЕРРА — Книжный клуб, 1998.
- Циркин Ю. Б. Император Деций: попытка возрождения Рима. Исследования и публикации по истории античного мира. 2009. Архивировано 5 августа 2012 года.
- Nathan G. Trajan Decius (249—251 A.D.) und Usurpers During His Reign (англ.). An Online Encyclopedia of Roman Emperors. 2009. Архивировано 5 августа 2012 года.
- Potter D. S. The Roman Empire at Bay, AD 180—395. — Routledge, 2004.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z Trayanom rimskim imperatorom u 98 117 rr Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami Gaj Me ssij Kvint Traya n De cij lat Gaius Messius Quintus Trajanus Decius blizko 201 r cherven 251 r vidomij takozh yak Decij Trayan rimskij imperator u 249 251 rokah Buv odnim z tak zvanih soldatskih imperatoriv Ostannogo roku svogo zhittya volodaryuvav razom zi svoyim sinom Gerenniyem Etruskom ta buv vbitij razom iz nim u bitvi pri Abriti Decij ta jogo sin stali pershimi rimskimi imperatorami yaki zaginuli pid chas boyu iz zovnishnim vorogom Pid chas pravlinnya Deciya po vsij Rimskij imperiyi vidbuvalisya masovi goninnya hristiyan Decij lat DeciusRimskij Imperatorzhovten 249 cherven 251Poperednik Filipp IINastupnik Gerennij EtruskAvgustCezarRexPontifex Maximus Narodzhennya 201 1 2 3 d d Starodavnij RimSmert 1 lipnya 251 d d Starodavnij RimPrichina smerti zagiblij u boyuKrayina Starodavnij RimReligiya davnorimska religiyaShlyub Gerenniya EtruscillaDiti Gerennij Etrusk Gostilian i d Mediafajli b u Vikishovishi Pochesnij titul imperatora otrimuvav dvichi Vladu tribuna otrimuvav 4 razi v 249 roci v chervni ta zhovtni 250 roku j v sichni 251 roku Takozh Decij Trayan nosiv nizku specialnih peremozhnih tituliv Velikij peremozhec Dakiyi Velikij peremozhec Parfiyi Vidnovlyuvach Dakiyi Velikij peremozhec germanskij z 250 roku Rannye zhittyaDecij narodivsya v Budaliyi yaka vidnosilas todi do provinciyi Pannoniya suchasne selo en u Serbiyi Jmovirno vin pohodiv z miscevoyi znatnoyi rodini z italijskim korinnyam Tochna data jogo narodzhennya nevidoma ale z povidomlen i zgidno z yakimi na moment smerti Deciyu bulo p yatdesyat rokiv mozhna zrobiti visnovok sho vin narodivsya u 201 roci Vidomo sho do 230 roku Decij odruzhivsya z Gerenniyeyu Etruscilloyu yaka pohodila z etruskogo rodu Pislya zdobuttya Deciyem titula imperatora jogo druzhina stala avgustoyu otrimala pochesnij titul Materi lageriv ta suprovodzhuvala jogo v deyakih kampaniyah Razom podruzhzhya malo dvoh siniv Gerennij Etrusk blizko 227 251 imperator v 251 roci Praviv razom iz batkom Gostilian pomer v listopadi 251 stav imperatorom odrazu pislya smerti batka Praviv razom iz Trebonianom Gallom Na vidminu vid jogo poperednikiv na posadi imperatora Filippa I Araba abo Maksimina Frakijcya Decij mav chimalij administrativnij dosvid persh nizh zijti na tron Do cogo vin buv vidatnim senatorom obijmav posadu konsula v 232 roci a takozh buv miskim prefektom Rimu za pravlinnya imperatora Filipa Araba Pid chas tak zvanogo roku shesti imperatoriv Decij buv virnim Maksiminu Frakijcyu yakij vtim vtrativ vladu Pislya porazki ta zagibeli Maksimina vin vpav v nemilist ta buv zmishenij z posta namisnika provinciyi Tarrakonska Ispaniya Prote loyalnist Deciya do vorogiv senatu vochevid ne vrahovuvalas tomu v pracyah antichnih istorikiv navit nalashtovanih prosenatski vin ocinyuvavsya zagalom pozitivno Ce vidnosilosya i do majbutnogo imperatora Valeriana yakij stav na storonni kandidativ senatu u 238 roci ale buv blizkim soratnikom Deciya Naprikinci 248 roku Deciyu bulo dorucheno komanduvannya nad rimskimi legionami na Dunayi sho buli nezadovoleni pravlinyam todishnogo imperatora Filippa Araba Spochatku Decij vislovlyuvav svoyu povagu chinnomu imperatoru Filippu prote odrazu pislya ocholennya legioniv buv progoloshenij nimi novim imperatorom Na choli buntuyuchih vijsk Decij virushiv do Rimu rozbivshi pered cim Filipa Araba v en Pislya zatverdzhennya svoyeyi vladi senatom Decij prijnyav im ya Trayan na chest Marka Ulpiya Trayana yakij vvazhavsya zrazkovim imperatorom Za vizantijskim istorikom Zosimom Decij buv odyagnenij u fioletovij kolir i zmushenij buv vzyati na sebe tyagar vladi popri jogo nebazhannya Senat spodivavsya na horoshi vidnosini z novim imperatorom Suchasniki harakterizuvali jogo yak lyudinu osvichenu pomirnu ta energijnu PravlinnyaVidnovlennya cenzuri Pershij rik svogo pravlinnya prisvyativ riznim peretvorennyam yak vseredini krayini tak i poza neyu Osoblivu uvagu imperator pridiliv tomu shob zgurtuvati duhovni sili yazichnickoyi religiyi zaradi pidtrimki svoyeyi vladi zasnovanoyi na vijskovij sili Takozh z metoyu polipshennya suspilnoyi morali Deciyem bulo prikladeno chimalo zusil dlya vidrodzhennya cenzuri vin pragnuv vidroditi okremu posadu i povnozhennya cenzora Obrannya lyudini na cyu posadu Decij zalishiv senatu yakij zi svogo boku odnostajno obrav Valeriana majbutnogo imperatora Ale toj dobre usvidomlyuyuchi nebezpeki ta trudnoshi pov yazani z ciyeyu posadoyu rishuche vidmovivsya Monetarna politika Aureus iz zobrazhennyam imperatora Deciya Do pochatku pravlinnya Deciya Trayana monetna sistema vstanovlena reformoyu she za Oktaviana Avgusta 1 aureus 2 zolotih kvinariya 25 denariyiv 50 kvinarij 100 sesterciyiv 200 dupondiyi 400 asiv 800 semisiv 1600 kvadransiv zaznala zmin Moneti deyakih nominaliv ne karbuvalis trivalij chas vvodilisya novi nominali kilka raziv pochinayuchi z pravlinnya Nerona zmenshuvalisya vaga i proba monet Za pravlinnya Deciya Trayana takozh vidbulosya chimalo zmin Na reversah monet zobrazhuvalisya chislenni rimski bogi ta yihni personifikaciyi Velike znachennya yake mali v period pravlinnya Deciya Trayana balkanski provinciyi znajshlo proyav i na monetah Na reversah cih monet pochalisya mistitisya personifikovani zobrazhennya dvoh Pannonij Verhnoyi ta Nizhnoyi Dakiyi ta Illiriyi Bula vipushena seriya monet iz zobrazhennyami poperednikiv Deciya Trayana yaki buli obozhneni senatom Imovirno cya seriya bula chastinoyu religijnoyi politiki spryamovanoyi na pidtrimku rimskih tradicij U Rimskij imperiyi krim imperskih monet dlya vsiyeyi derzhavi karbuvali i provincijni Zhorstkij kontrol yihnogo vipusku z boku Rimu buv vidsutnij Dlya nih harakterne vikoristannya tradicijnih dlya provincij nominaliv groshovih odinic a takozh legenda miscevoyu movoyu a ne latinoyu Z im yam Deciya Trayana karbuvalisya sribni tetradrahmi a takozh midni moneti z legendoyu greckoyu movoyu Krim monet yaki vipuskalisya vid imeni samogo Deciya karbuvalisya takozh moneti vid imeni chleniv jogo sim yi druzhini ta dvoh siniv Peresliduvannya hristiyan Dokument 250 roku yakij zasvidchuye zhertvoprinoshennya jogo vlasnikom do rimskih bogiv Decij koristuvavsya velikoyu pidtrimkoyu senatu ta v 250 roci zrobiv sprobu pidnyati prestizh imperatorskoyi vladi j zmicniti derzhavu ogolosivshi obov yazkovim dlya vsih uchast v kulti Geniya imperatora bozhestva yake proteguye imperatoru U 250 roci Decij vidav ukaz tekst yakogo zberigsya v Yegipti U nomu jshlosya sho vsi meshkanci imperiyi u pevnij den buli zobov yazani prinesti v zhertvu magistram svoyeyi gromadi za bezpeku imperiyi Bud hto vklyuchayuchi hristiyan yaki cherez religijni perekonannya vidmovlyalisya prinesti zhertvu za imperatora i dobrobut imperiyi do zaznachenoyi dati rizikuvali buti piddani torturam i stracheni Takim chinom u 250 roci buv vbitij Papa rimskij Fabian Cej nakaz takozh prizviv do masovih vbivstv u Karfageni ta Aleksandriyi Na dumku amerikanskogo istorika D Pottera svoyim nakazom Decij ne namagavsya nav yazati perevagu rimskogo panteonu nad inshimi bogami Cilkom imovirno sho ukaz buv sproboyu uzakoniti svoyu poziciyu i vidpovisti na zagalne zanepokoyennya viklikane minulim rimskim tisyacholittyam Hocha sam Decij vidav nakaz z metoyu zatverdzhennya svogo konservativnogo bachennya davnorimskoyi kulturi ta zapevnennya gromadyan Rimu v bezpeci ta stabilnosti Bulo vzhito zahodiv yaki vimagali vid yepiskopiv i oficeriv cerkvi prinesti zhertvu za imperatora Shonajmenshe 46 takih svidoctv buli opublikovani z yakih vsi datovani 250 rokom Pokloninnya kultu imperatora bulo v Rimi ne stilki aktom religijnim skilki riznovidom prisyagi vid naselennya Vidmova hristiyan sprijmalas takim chinom nasampered yak zrada derzhavi Vzhe naprikinci drugogo roku pravlinnya Deciya peresliduvannya hristiyan poslabilos Prote zgodom Cerkva ogolosila imperatora Deciya lyutim tiranom U cej chas vidbulasya pandemiya nevidomoyi hvorobi yaka zabirala zhittya blizko 5000 osib u Rimi shodnya Sogodni ce maye nazvu chuma Kipriyana na chest yepiskopa Karfagena de i chuma i peresliduvannya hristiyan sprichinili chi ne najbilshi vtrati sered naselennya Biograf Pontij Karfagenskij stverdzhuye sho ukazi Deciya buli onovleni za pravlinnya Valeriana u 253 r ta skasovani jogo sinom Galliyenom u 261 Termi Deciya Div takozh Termi Deciya Pid chas svogo pravlinnya vin rozpochav dekilka budivelnih proyektiv u Rimi zokrema tak zvani termi Deciya Voni buli sporudzheni na Aventinskomu pagorbi chi to v 249 chi to v 252 roci ta zbereglisya azh do XVI stolittya Deciyem takozh bulo vidremontovano Kolizej yakij pered tim buv poshkodzhenij udarami bliskavki Borotba z karpami ta gotami j smertNapadi gotiv i karpiv 250 251 rr Varvarski vtorgnennya do imperiyi stavali vse bilsh i bilsh smilivimi i chastimi todi yak imperiya stikalis iz serjoznoyu ekonomichnoyu krizoyu v chasi Deciya Pid chas svogo korotkogo pravlinnya Decij obrav uchast u diyah proti vtorgnennya gotiv ta karpiv yaki peretnuli Dunaj do rajoniv i Frakiyi Ce pershij znachnij vipadok koli goti yaki piznishe zigrali vazhlivu rol z yavilisya v istorichnih zapisah Goti zdivuvali imperatora koli vzyali v oblogu Nikopolis na Dunayi goti vtikali cherez vazhku miscevist na Balkanah ale potim podvoyili svoyi ryadi i zdivuvali rimlyan bilya Beroyi zvilnivshi svij tabir i rozignavshi rimskih vijska Todi goti perejshli do napadu na Filipopolis suchasnij Plovdiv yakij potrapiv u yihni ruki ogolosiv sebe imperatorom pid zahistom gotiv v opoziciyi do Deciya ale povstannya Yuliya bulo shvidkoplinnim a vin buv ubitij nezabarom Pislya chogo napadniki pochali povertatisya na batkivshinu navantazhenni zdobichchyu i polonenimi sered yakih buli i senatori Vzimku 250 roku mozhlivo skoristavshis zledeninnyam Dunayu i oslablennyam garnizoniv istotna chastina rimskih vijsk she znahodilosya u Veroni slov yanski plemena karpiv vtorglisya v Meziyu Decij otrimavshi povidomlennya pro nashestya varvariv vidpraviv svogo sina Gerenniya Etruska zvedenogo v rang cezarya v Meziyu na choli armiyi a potim i sam pochav zbirati vijska Vid yizd imperatora buv vidznachenij karbuvannyam monet z legendami napisami EXERCITU ILLLYRICUS Illirijski vijska i GENIUS EXERCITUS ILLYRICIANA ET PANNONIAE Genij illirijskih i pannonskih vijsk Odnochasno u 250 roci goti na choli z korolem Knivoyu vtorglisya v Meziyu ta Frakiyu Pislya prosuvannya vglib provinciyi zagoni Knivi buli vidkinuti Trebonianom Gallom namisnikom Verhnoyi i Nizhnoyi Pannoniyi Goti povernuli na pivden do Nikopolya Naprikinci vesni 250 roku karpi i daki zrobili nabig na Meziyu U rozpal vijni v chervni abo lipni 250 roku Decij pospishiv virushiti z Rimu shob priyednatisya do armiyi Pered vid yizdom vin priznachiv majbutnogo imperatora Valeriana na nevidomij post pov yazanij z finansami i vnutrishnimi spravami derzhavi Pribuvshi na misce podij Decij uspishno poviv vijskovi diyi i nezabarom zabezpechiv stabilnist v regioni Nikopol buv zvilnenij a karpi vibiti z provinciyi v chest peremogi buli vikarbuvani moneti z legendami Dacicus Maximus Velikij peremozhec Dakiyi i Restitutor daciarum Vidnovlyuchav Dakiyi Krim togo imperator vidnoviv vijskovu disciplinu i zasnuvav vijskovi poselennya v Pannoniyi i Meziyi a takozh nakazav vidremontuvati dorogi v pridunajskih ta prichornomorskih provinciyah Na zahodi bulo pridushene yakes povstannya i zdobuta peremoga nad varvarami Vidomo sho v cej chas buv zavershenij grandioznij proyekt vidnovlennya dorig mostiv i prikordonnih ukriplen Bagato pridorozhnih kameniv vkazivnikiv zi provincij Britaniya Afrika Galatiya Palestina Siriya Pannoniya svidchat pro cyu robotu Odnak situaciya v imperiyi bula nadzvichajno napruzhena Decij rushiv proti chergovogo vtorgnennya plemen karpiv i gotiv odnak pri neoberezhnomu peresliduvanni buv rozbitij vijskom suprotivnika yake peregrupuvalosya pershij vipadok v istoriyi Rimu koli rimskij imperator zaginuv vid varvariv U 251 roci vidrazu zh pislya ciyeyi porazki Decij zibrav svoyi rozporoshenci vijska i vidnovivshi bojovij duh vidrizav gotiv zajnyatimi protyagom usogo cogo chasu oblogoyu Filippolisa vsi shlyahi do vidstupu Oslablene i obtyazhene obozom vijsko gotiv z radistyu b vidkupilosya vid boyu ale Decij ne hotiv pro ce chuti napolyagayuchi abo na bitvi abo na zdachi bez vsyakih umov Goti zvazhilisya na bij Tim chasom Decij povernuvsya zi svoyeyu reorganizovanoyu armiyeyu U suprovodi jogo sina Gerenniya Etruska i generala Trebonnniya Galla mayuchi namir peremogti zavojovnikiv i vidnoviti zdobich Virishalnij bij bitva pid Abritusom v yakij goti voyuvali z vidchayem pid komanduvannyam Knivi vidbuvavsya protyagom dvoh tizhniv u chervni 251 roku v Ludogori region na pivnichnomu shodi Bolgariyi yakij zlivayetsya z Dobrudzheyu bilya nevelikogo poselennya Abrit U pershomu zh natisku striloyu v oblichchya buv ubitij sin Deciya Gerennij Jordan zapisaa sho legioni gotovi buli vidstupiti ale Decij zaklikav yih do podalshogo boyu viguknuvshi zagibel odnogo voyina ne graye dlya krayini velikoyi roli i bitva prodovzhilasya Pershi dvi liniyi buli vzhe znisheni koli legioni na choli iz samim imperatorom natknulisya pri peresliduvanni na zahovanu v zasidci tretyu liniyu prikritu bolotami U cij vkraj nezruchnij dlya legioneriv miscevosti pislya krivavoyi i dovgoyi sichi zaginuv abo potonuv sam imperator na p yatdesyatomu roci svogo zhittya a z nim i krashi z soldativ Yak rozpovidaye istorik Avrelij Viktor Decij peresliduyuchi varvariv cherez Dunaj pomer cherez zradu v Abriti pislya pravlinnya protyagom dvoh rokiv Duzhe bagato povidomlyayut sho sin pav u bitvi atakuyuchi zanadto smilivo batko odnak posileno stverdzhuvav sho vtrata odnogo soldata zdavalos jomu zanadto maloyu dlya spravi I tomu vin vidnoviv bij i zaginuv podibnim chinom voyuyuchi energijno Odnak literatura stverdzhuye sho Decij buv zradzhenij jogo nastupnikom yakij buv zaluchenij do tayemnogo soyuzu z gotami ale ce lishe zdogadka hocha Trebonij Gall buv zmushenij prijnyati molodshogo sina Deciya yak spilnogo imperatora hoch toj buv zanadto molodij shob praviti Oskilki nevdovzi pislya cogo v Rimi pomer vid chumi Kipriyana yaka spustoshuvala todi okolici mista i molodshij sin Deciya Gostilian vlada zalishilasya v rukah odnogo z voyenachalnikiv Deciya pravitelya Meziyi Treboniana Galla yakij pidozryuvavsya u zradi Deciya pid chas bitvi z gotami za te sho ne vviv z inshogo flangu vchasno svoyi vijska na dopomogu Na dumku suchasnih doslidnikiv bitva v yakij zaginuli Decij jogo sin Gerennij Etrusk ta znachna chastina rimskogo vijska vidbulasya na pivden pivdennij zahid vid suchasnogo mista Razgrad Bolgariya na pidstupah do s Poroishte Kolis cya miscevist bula silno zabolochenoyu u serednovichchi bolgari nazivali ce urochishe Hilyada izvora Tisyacha potokiv Malojmovirno sho zrujnovani rimski legioni progolosili imperatora zradnikom yakij nis vidpovidalnist za vtratu bagatoh soldativ Decij buv pershim rimskim imperatorom yakij zaginuv u boyu proti inozemnogo voroga Pislya zagibeli Deciya Trebonian Gall uklav ganebnij mir z gotami i pospishiv povernutisya do Rimu Cikava posmertna pam yat Deciya jogo spochatku obozhestvili potim zradili proklyattyu pam yati a pislya znovu obozhestviliZovnishnist i osobisti yakostiPsevdo Avrelij Viktor pisav pro Deciya Trayana nastupne Vin volodiv riznomanitnimi znannyami i bagatma chesnotami v mirnih umovah buv m yakij i tovariskij U vijskovih spravah duzhe energijnij Na vidomomu marmurovomu byusti z Kapitolijskogo muzeyu v Rimi Decij zobrazhenij v stani nevpevnenosti ta trivogi nemov vin sturbovanij obstavinami sho skladalisya v Rimskij imperiyi pid chas jogo pravlinnya Skulptor pidkresliv zmorshki i skladki na oblichchi gliboko posadzhenni ochi sumno divlyatsya vpered i starechij rot Naslidki pravlinnyaPravlinnya Deciya Trayana bulo vidnosno nedovgim vono trivalo blizko dvoh rokiv za povidomlennyam Hronografa 354 roku 1 rik 11 misyaciv i 18 dniv Pislya shodzhennya na prestol metoyu imperatora stalo vidrodzhennya kolishnoyi mogutnosti Rimskoyi derzhavi a takozh povernennya do starovinnih tradicij Otrimavshi vladu Decij pristupiv do realizaciyi programi spryamovanoyi na vidnovlennya slavi Rimu U religijnij politici Decij provodiv kurs na povernennya do starogo bozhogo svitu do zvichajnogo prinesennya zhertv bogam oficijnoyu ideologiyeyu jogo pravlinnya bulo sliduvannya tradiciyam velikih rimskih imperatoriv Vidnovlennya cenzuri na jogo dumku zabezpechilo b zv yazok mizh imperatorom senatom i narodom odnak ci sprobi zakinchilisya krahom cherez yihnyu nevidpovidnist potrebam shvidko minlivoyi derzhavi Na dumku istorika Yu B Cirkina vsi pochinannya imperatora viyavilisya nastilki zh utopichnimi yak i sproba senatu v 238 roci povernuti sobi majzhe povnu vladu U antichnih istorikiv dumki pro Deciya podilyayutsya hristiyanski avtori stavlyatsya negativno a yazichniki pidtrimuyut diyannya Jomu sudilosya prijnyati pravlinnya imperiyeyu u vazhkij dlya Rimu period ale navit za korotkij termin svogo pravlinnya Decij pokazav sebe diyalnim i energijnim imperatorom U toj zhe chas na dumku hristiyanskih istorikiv jogo politika zavdala shkodi krayini prote podibni rozglyadayetsya dosit neuperedzheno Rodovid li ul PrimitkiFaceted Application of Subject Terminology d Track Q3294867d Track Q846596 Sapere it De Agostini Editore 2001 d Track Q63346450d Track Q2521786 Catalogue of the Unione Romana Biblioteche Scientifiche d Track Q100594939 Vus Oleg 2018 cyberleninka ru Arhiv originalu za 30 listopada 2020 Procitovano 23 listopada 2020 Avrelij Viktor O cezaryah XXIX 1 Nathan 1999 Scarre 1995 p 169 Chisholm 1911 Potter 2004 pp 240 241 Potter 2004 pp 634 5 note 106 Zosimus New History I 22 Chisholm Hugh ed 1911 Decius Gaius Messius Quintus Trajanus Encyclopaedia Britannica 7 11th ed Scarre 1995 p 170 Potter 2004 p 243 Wolfram 1988 p 46 Book of the Caesars 29 Scarre 1995 pp 168 169 Southern 2001 p 308 Vus Oleg 2018 cyberleninka ru Arhiv originalu za 11 travnya 2019 Wittig 1932 p 1271 Psevdo Avrelij Viktor Izvlecheniya o nravah i zhizni rimskih imperatorov XXIX 2 Britova 1975 s 80 Hronograf 354 goda Chast 16 Cirkin 2009 s 328DzherelaAvrelij Viktor O cezaryah Zosim Novaya istoriyaPosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu DecijLiteraturaVus O V Gibel Deciev Razgrom rimskoj armii u Abritusa kak kulminaciya Skifskoj vojny 250 251 gg MAIASK 2018 Vyp 10 https cyberleninka ru article n gibel detsiev razgrom rimskoy armii u abritusa kak kulminatsiya skifskoy voyny 250 251 gg viewer 30 listopada 2020 u Wayback Machine Wolfram Herwig transl by Thomas J Dunlap University of California Press 1988 Wittig K Decius Paulys Real Encyclopedie der classischen Altertumswissenschaft Vol 5 Stuttgart 1932 1244 1284 p Potter David S The Roman Empire at Bay AD 180 395 Routledge 2004 Southern Pat The Roman Empire from Severus to Constantine Routledge 2001 Scarre Chris Chronicle of the Roman Emperors the reign by reign record of the rulers of Imperial Rome Thames amp Hudson 1995 Grant M Rimskie imperatory Decij Trayan M TERRA Knizhnyj klub 1998 Cirkin Yu B Imperator Decij popytka vozrozhdeniya Rima Issledovaniya i publikacii po istorii antichnogo mira 2009 Arhivirovano 5 avgusta 2012 goda Nathan G Trajan Decius 249 251 A D und Usurpers During His Reign angl An Online Encyclopedia of Roman Emperors 2009 Arhivirovano 5 avgusta 2012 goda Potter D S The Roman Empire at Bay AD 180 395 Routledge 2004