Садиба Корнійчука, або будинок Ватутіна, або, помилково, дача Хрущова — міський маєток, розташований на вулиці Січових Стрільців, 46 (Київ). Будинок стоїть на місці зруйнованої комуністами Вознесенської церкви.
Січових Стрільців, 46 | |
---|---|
![]() | |
50°27′23″ пн. ш. 30°29′37″ сх. д. / 50.45658333336110957° пн. ш. 30.49365833336111109° сх. д.Координати: 50°27′23″ пн. ш. 30°29′37″ сх. д. / 50.45658333336110957° пн. ш. 30.49365833336111109° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Розташування | Київ |
Тип | будівля |
|
Будівля і брама поставлені на облік пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення (охоронні номери 601-Кв, 602-Кв).
Історія ділянки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUY4bFJERWxPRFlsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqSWxSREFsUWpCZkpUSTRKVVF3SlRsQkpVUXdKVUk0SlVReEpUazNKVVF3SlVJeUpUSkRYeVZFTUNVNVFpVkVNU1U0TXlWRU1DVkNRU1V5TnlWRU1TVTRSaVZFTUNWQ1JDVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUNVeU9TNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RKVVF3SlRreUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTNKVVF3SlVKRUpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3hKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdYeVZFTVNVNE5pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsTWpnbFJEQWxPVUVsUkRBbFFqZ2xSREVsT1RjbFJEQWxRaklsTWtOZkpVUXdKVGxDSlVReEpUZ3pKVVF3SlVKQkpUSTNKVVF4SlRoR0pVUXdKVUpFSlVReEpUazJKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdKVEk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Наприкінці XVIII століття у передмісті Кудрявець організували Вознесенський (Кудрявський) цвинтар. Частково на його території між сучасними будинками № 44-48, на ділянці, яка межувала з Покровським жіночім монастирем, упродовж 1863—1870 років збудували муровану парафіяльну Вознесенську церкву.
Цвинтар функціонував до кінця 1920-х років. У 1930-х роках храм зруйнували комуністи. Частину поховань перепоховали на Лук'янівському цвинтарі, а решту знищили. Зокрема не перенесли прах української письменниці Грицько Григоренко (Олександри Судовщикової-Косач, невістки Лесі Українки).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZpTHlWRU1DVkJNU1ZFTVNVNU5pVkVNU1U0TnlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTROVjhsUkRBbFFURWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRFbE9UWWxSREFsUWtJbFJERWxPRU1sUkRFbE9EWWxSREVsT1RZbFJEQWxRakpmTkRWZkpVUXdKVUl4SlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpESlVRd0pVSXdYeVV5T0RJd01qRXdOVEF4SlRJNUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMGxSREFsUVRFbFJERWxPVFlsUkRFbE9EY2xSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RWZkpVUXdKVUV4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXhKVGcySlVReEpUazJKVVF3SlVJeVh6UTFYeVZFTUNWQ01TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUY4bE1qZ3lNREl4TURVd01TVXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
До 1970-х років проіснувала сторожка. Від колишньої церковної садиби вціліла лише цегляна брама.
Будівництво і використання будівлі
Після Німецько-радянської війни на місці храму за проєктом архітектора Анатолія Добровольського звели невеликий двоповерховий будинок. На будівництво залучили двадцять угорських військовополонених: мулярів, теслів, штукатурів, слюсарів, кухаря. Вони замурували у стіну «лист у майбутнє», який виявили 1999 року під час ремонтних робіт:
«Пам'ять: Київ, 1948, 10 лютого. Цей будинок будували 20 людей угорських військовополонених, це їхня чесна робота. Хто знайде цю записку — читаючи, згадай роботу рук угорського чоловіка».
Будівництво велося за наказом Микити Хрущова, тому місцеві деякий час помилково називали цей маєток «дачею Хрущова». Будинок призначався для вдови генерала Миколи Ватутіна, яка, проте, відмовилася там жити та переїхала до Москви.
Згодом в особняк переселився голова Спілки письменників України, лауреат Сталінських премій, драматург Олександр Корнійчук із дружиною, письменницею, агітаторкою в Політичному управлінні Червоної армії, полковницею Вандою Василевською. У них гостювали Микола Бажан, Олесь Гончар, Максим Рильський, англійський письменник Джон Бойнтон Прістлі, бразильський письменник Жоржі Амаду, актори театру імені Івана Франка та інші діячі культури.
1957 року подружжя переїхало у будинок на Шовковичній вулиці, 10. Приміщення маєтку зайняли дитячі ясла і палац реєстрації новонароджених. 1992 року у будинку розмістився Міжнародний фонд «Відродження».
Архітектура
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TkM4MFpTOGxSREFsUVRFbFJERWxPVFlsUkRFbE9EY2xSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RWZkpVUXdKVUV4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXhKVGcySlVReEpUazJKVVF3SlVJeVh6UTFYeVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ01GOGxNamd5TURJeE1EVXdNU1V5T1M1cWNHY3ZNalV3Y0hndEpVUXdKVUV4SlVReEpUazJKVVF4SlRnM0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJNEpVUXhKVGcxWHlWRU1DVkJNU1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTROaVZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDTWw4ME5WOGxSREFsUWpJbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqUWxSREFsUWpCZkpUSTRNakF5TVRBMU1ERWxNamt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Головний будинок
Будівля двоповерхова, цегляна із черепичною покрівлею. Усередині будівлі є дерев'яні сходи. Кімнати невеликі.
Фасад вирішений у стилі української народної архітектури. У центрі фасаду виступає напівкруглий об'єм із верандою на другому поверсі. Карниз спирається на дерев'яні різьблені крокви.
Фасад обличкований керамічною плиткою та оздоблений різьбленими дерев'яними колонами веранди, ліпними розетами та іншим декором у міжвіконних простінках.
Брама цвинтаря
Цегляну браму цвинтаря збудували на зламі ХІХ — XX століть. Стоїть на високому цоколі. Має вигляд трипрогонної арки. Центральний проїзд завершений трилопатевим фронтоном із круглим отвором. Фронтони бічних хвірток — напівкруглі. Брама оздоблена ажурними металевими ґратами.
Примітки
- «Капсула часу» розкрила цікаві деталі: історія маєтку, від якого відмовилася вдова Ватутіна. Апостроф. 17 жовтня 2023. Процитовано 20 жовтня 2023.
- . День. 18 вересня 1999. Архів оригіналу за 9 лютого 2008.
- Звід пам'яток історії та культури України, 1999, с. 175.
- Максим Олейников. . СПРАГА.інфо (на ФБ). Архів оригіналу за 20 жовтня 2023. Процитовано 20 жовтня 2023.
Джерела
- Людмила Грачова, Ігор Меркатун, Лариса Толочко. Маєток, в якому проживали Василевська В. Л. і Корнійчук О. Є. (1945) // Звід пам'яток історії та культури України: Київ: А—Л. — К. : "Українська енциклопедія" імені Миколи Бажана, 1999. — Т. 1, ч. 1. — С. 175.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z dacheyu Hrushova kolishnoyu uryadovoyu specdacheyu na Nivkah Sadiba Kornijchuka abo budinok Vatutina abo pomilkovo dacha Hrushova miskij mayetok roztashovanij na vulici Sichovih Strilciv 46 Kiyiv Budinok stoyit na misci zrujnovanoyi komunistami Voznesenskoyi cerkvi Sichovih Strilciv 4650 27 23 pn sh 30 29 37 sh d 50 45658333336110957 pn sh 30 49365833336111109 sh d 50 45658333336110957 30 49365833336111109 Koordinati 50 27 23 pn sh 30 29 37 sh d 50 45658333336110957 pn sh 30 49365833336111109 sh d 50 45658333336110957 30 49365833336111109Krayina UkrayinaRoztashuvannyaKiyivTipbudivlya Mediafajli u Vikishovishi Budivlya i brama postavleni na oblik pam yatok arhitekturi ta mistobuduvannya miscevogo znachennya ohoronni nomeri 601 Kv 602 Kv Istoriya dilyankiVoznesenska cerkva Naprikinci XVIII stolittya u peredmisti Kudryavec organizuvali Voznesenskij Kudryavskij cvintar Chastkovo na jogo teritoriyi mizh suchasnimi budinkami 44 48 na dilyanci yaka mezhuvala z Pokrovskim zhinochim monastirem uprodovzh 1863 1870 rokiv zbuduvali murovanu parafiyalnu Voznesensku cerkvu Cvintar funkcionuvav do kincya 1920 h rokiv U 1930 h rokah hram zrujnuvali komunisti Chastinu pohovan perepohovali na Luk yanivskomu cvintari a reshtu znishili Zokrema ne perenesli prah ukrayinskoyi pismennici Gricko Grigorenko Oleksandri Sudovshikovoyi Kosach nevistki Lesi Ukrayinki Brama yedina sporuda yaka lishilas vid cerkovnoyi sadibi Do 1970 h rokiv proisnuvala storozhka Vid kolishnoyi cerkovnoyi sadibi vcilila lishe ceglyana brama Budivnictvo i vikoristannya budivliPislya Nimecko radyanskoyi vijni na misci hramu za proyektom arhitektora Anatoliya Dobrovolskogo zveli nevelikij dvopoverhovij budinok Na budivnictvo zaluchili dvadcyat ugorskih vijskovopolonenih mulyariv tesliv shtukaturiv slyusariv kuharya Voni zamuruvali u stinu list u majbutnye yakij viyavili 1999 roku pid chas remontnih robit Pam yat Kiyiv 1948 10 lyutogo Cej budinok buduvali 20 lyudej ugorskih vijskovopolonenih ce yihnya chesna robota Hto znajde cyu zapisku chitayuchi zgadaj robotu ruk ugorskogo cholovika Budivnictvo velosya za nakazom Mikiti Hrushova tomu miscevi deyakij chas pomilkovo nazivali cej mayetok dacheyu Hrushova Budinok priznachavsya dlya vdovi generala Mikoli Vatutina yaka prote vidmovilasya tam zhiti ta pereyihala do Moskvi Zgodom v osobnyak pereselivsya golova Spilki pismennikiv Ukrayini laureat Stalinskih premij dramaturg Oleksandr Kornijchuk iz druzhinoyu pismenniceyu agitatorkoyu v Politichnomu upravlinni Chervonoyi armiyi polkovniceyu Vandoyu Vasilevskoyu U nih gostyuvali Mikola Bazhan Oles Gonchar Maksim Rilskij anglijskij pismennik Dzhon Bojnton Pristli brazilskij pismennik Zhorzhi Amadu aktori teatru imeni Ivana Franka ta inshi diyachi kulturi 1957 roku podruzhzhya pereyihalo u budinok na Shovkovichnij vulici 10 Primishennya mayetku zajnyali dityachi yasla i palac reyestraciyi novonarodzhenih 1992 roku u budinku rozmistivsya Mizhnarodnij fond Vidrodzhennya ArhitekturaVeranda Golovnij budinok Budivlya dvopoverhova ceglyana iz cherepichnoyu po krivleyu Useredini budivli ye derev yani shodi Kimnati neveliki Fasad virishenij u stili ukrayinskoyi narod noyi arhitekturi U centri fasadu vistupaye napivkruglij ob yem iz verandoyu na drugomu poversi Karniz spirayetsya na derev yani rizbleni krokvi Fasad oblichko vanij keramichnoyu plitkoyu ta ozdoblenij ri zblenimi derev yanimi kolonami verandi lip nimi rozetami ta inshim dekorom u mizhvikonnih prostinkah Brama cvintarya Ceglyanu bramu cvintarya zbuduvali na zlami HIH XX stolit Stoyit na visokomu cokoli Maye vi glyad triprogonnoyi arki Centralnij proyizd zavershenij trilopatevim frontonom iz kruglim otvorom Frontoni bichnih hvirtok napiv krugli Brama ozdoblena azhurnimi metalevimi gratami Primitki Kapsula chasu rozkrila cikavi detali istoriya mayetku vid yakogo vidmovilasya vdova Vatutina Apostrof 17 zhovtnya 2023 Procitovano 20 zhovtnya 2023 Den 18 veresnya 1999 Arhiv originalu za 9 lyutogo 2008 Zvid pam yatok istoriyi ta kulturi Ukrayini 1999 s 175 Maksim Olejnikov SPRAGA info na FB Arhiv originalu za 20 zhovtnya 2023 Procitovano 20 zhovtnya 2023 DzherelaLyudmila Grachova Igor Merkatun Larisa Tolochko Mayetok v yakomu prozhiva li Vasilevska V L i Kornijchuk O Ye 1945 Zvid pam yatok istoriyi ta kulturi Ukrayini Kiyiv A L K Ukrayinska enciklopediya imeni Mikoli Bazhana 1999 T 1 ch 1 S 175