Обло́га Суча́ви — відбувалась у серпні-вересні 1653 року і стала останнім епізодом Сучавської кампанії 1653 року, остаточно підтвердивши поразку планів Богдана Хмельницького утвердити свою гегемонію над Молдовою.
Сучавська кампанія 1653 р. | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Хмельниччина Сучавська кампанія Тимоша Хмельницького Козацькі походи в Молдову | |||||||
![]() Друга фаза Сучавської кампанії червень-жовтень 1653. Дії козаків та військ Васіле Лупу позначено червоними стрілками | |||||||
Координати: 47°39′05″ пн. ш. 26°15′20″ сх. д. / 47.651388888916777375° пн. ш. 26.25555555558377918° сх. д. | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() | ||||||
Військові сили | |||||||
5-6 тисяч молдован і волохів 5-10 тисяч семигородців 5 тисяч польської кінноти і драгунів до 70 гармат у половині вересня разом до 30 тисяч | 6 тис. козаків з 20 польовими гарматами 1 тисяча молдован 70 фортечних гармат | ||||||
Втрати | |||||||
у штурмі 11 вересня 1653 року: 1 500 молдован, волохів і семигородців 800 поляків | до 2 000 козаків |
У той же час, тривала оборона Сучави дала можливість українському війську Б.Хмельницького виграти час й успішно блокувати війська Речі Посполитої під Жванцем (див. Жванецька облога 1653), що визначило переможний фінал цієї битви та кампанії 1653 в цілому.
Вступ
Сучава була столицею Молдови до 1565 року. Після того, як столицею князівства стали Ясси, Сучава залишалася резиденцією господарів, що дбали про підтримання її укріплень у належному стані. Сучавська фортеця була зведена у другій половині XIV століття і розбудована на рубежі XV і XVI століть, за господаря Штефана Великого. За господаря Єремії Могили (кінець XVI-початок XVII століття) було відремонтовано фортечні мури. Васіле Лупу більше турбувався про реновацію князівського палацу, ніж власне про фортецю. Тому польські джерела кажуть про Сучаву як про «фортецю скоріш старожитню ніж потужну».
У джерелах існують різні дані про початковий гарнізон Сучави. Називаються числа від 140 жовнірів до 2 200. Останнє число напевно значно перебільшене, але беручи до уваги, що до Сучави повинні були дістатися рештки військ Васіле Лупу після поразок під Фараоні та Сиркою, можна припустити, що гарнізон міг нараховувати близько тисячі молдовського війська. Крім того, фортеця мала 70 гармат.
Після поразки під Сиркою та втрати Ясс Василь Лупуд зрозумів, що Сучава стає ключовим пунктом його зусиль по утриманню на князівському престолі. Тому перед втечею до України, до свого свояка гетьмана Богдана Хмельницького, він наказав, щоб фортецю боронили за будь-яку ціну.
Початок облоги
Вже 22 липня 1653 року до Сучави підійшов 7-тисячний загін на чолі із новим господарем Молдови Георгієм Штефаном. Гарнізон фортеці не погодився на вимогу піддатися. До Штефана підійшли 70 облогових гармат із Ясс і Хотина, і після цього він дав наказ почати штурм. Але обложені хоробро боронилися, чекаючи на допомогу.
Тим часом 15 липня 1653 року до гетьманської столиці Чигирина з'явився посланець від Василя Лупула, який попросив військової допомоги, оскільки його вороги перейшли в наступ. Невдовзі прибув сам скинутий з престолу господар. Намагаючись зберегти свій вплив у регіоні, Богдан Хмельницький ухвалив рішення, що мало фатальні наслідки: вирішив поновити його владу. У першій декаді серпня гетьман відправив до Молдови новий козацький корпус на чолі із своїм старшим сином та зятем Василя Лупула, Тимошем Хмельницьким. 17 чи 18 серпня 1653 року козаки увійшли до Сучави. Тиміш проводив свій марш кількома колонами, пустошачи країну з метою спровокувати Штефана відійти від Сучави, а також не даючи можливість точно локалізувати напрямок походу своїх головних сил. У результаті Штефан зняв облогу і Тиміш зміг увійти до Сучави, практично не зустрівши опору (блокуючий загін у 500 вояків, залишений Штефаном, було легко розбито).
Сили сторін
Максимальна відома оцінка сил, які привів до Сучави Тиміш Хмельницький, є в листі Богдана Хмельницького до посланців московського царя, де він пише про 20 тисяч козаків та 2 тисячі татар. Одначе вірогіднішою оцінкою є 9 тисяч козаків із 20 гарматами. Смолій і Степанков дають меншу оцінку, 6-8 тисяч. Грушевський також пише про дві тисячі ногайських татар, що приєдналися до походу.
Сили Штефана оцінюються як 5-6 тисяч молдован і волохів та 5-10 тисяч семигородців (Смолій і Степанков: «25-30-тисячне молдавсько-валасько-трансільванське військо», тоді як Грушевський пише про 4 тисячі «німецького війська» під проводом Іштвана Петки, посланих із Семигорода). Сили поляків, що надійшли на допомогу Штефанові і долучилися до нього 19 серпня 1653 року над рікою , становили 4 тисячі кінноти (2 900 найманої легкої кінноти, 400 драгунів, кількасот добровольців) на чолі з полковником Яном Кондрадзьким (Смолій і Степанков: «на чолі 7 тис. польських жовнірів підійшов полковник Ян Кондрацький»).
Хід облоги
21 серпня військо Георгія Штефана підійшло до Сучави і спробувало з наскоку взяти козацький табір під стінами фортеці. Ця спроба повністю провалилася, оскільки за кілька днів, що пройшли від приходу до Сучави, козаки зуміли звести сильні укріплення.
Почалася облога фортеці. Татари (2 тисячі), що прийшли із Тимошем, поставили умову, щоб вийти з табору, поки в них ще є коні. Тиміш Хмельницький не погодився і вбив татарського мурзу, після чого 25 серпня 1653 року всі татари покинули Сучавський табір та втекли через Чернівці до Могилева. Обложці не намагалися їх затримати (при тому є відомості, що один мурза із кількома сотнями татар приєднався до обложців і хоробро воював проти козаків). Можливо, з Тимошем залишилося 2-3 сотні татар та 6 тисяч запорожців (скоріш за все, йому не вдалося зібрати в одну купу всі свої загони, що він їх розпустив по краю).
У Грушевського знаходимо такий опис Тимоша під Сучавою, що належить Павлові з Алеппо:
«Тимофій що дня виходив, на ворогів і побивав їх тисячами-ніхто не міг протистояти його великій відвазі. Що дня виїздив з табора з невеликою купкою людей на буланім коні, котрого дуже любив: побивав, ранив і гонив ворогів; достовірні люди оповідали про нього, що він убив з власної руки 1300 Німців, купою нагромадивши перед собою. Стріляв з лука правою рукою і лівою, рубав шаблею, стріляв з рушниці з-під черева свого коня і так побивав ворогів. Аґа-скарбник, що приїздив з Стамбула від султана в справах Молдавії й їздив з капіджі-башею до Стефана, що був тоді під Сучавою, повернувся здивований джиґитовкою й сміливістю Тимофія, захоплений його юнацтвом. Ніхто не міг влучити його ні з рушниці ні іншою зброєю, такий він був чудовий їздець: крутився на сідлі як блискавиця. Скільки жалю завдав він Полякам-значним і простим: сам-один з власної руки вбив їх кілька тисяч, як то оповідали нам люди, додаючи, що своїм мечем він убив 7000 Євреїв».
Спочатку табір запорожців не було повністю блоковано, і Тиміш висилав загони нищити край та тривожити обложців. Не завжди ці вилазки закінчувалися щасливо: Грушевський згадує про одну таку вилазку до Драгомирни, коли козаків було відтято від табору і майже всіх знищено.
Військо обложців налічувало всього 3-4 тисячі піхоти та драгонії, але у вересні до них надійшов загін полковника Генрика Денгоффа із 600 польських драгунів та 6 гарматами. Вже по закінченні облоги дісталися до Сучави 800 польської кінноти під проводом коронного польного писаря Сапєги. Прийшли підкріплення й від семиградського князя Юрія II Ракоці, так що під кінець облоги союзне військо могло налічувати до 30 тисяч вояків.
Після початку облоги Тиміш послав листа до Богдана Хмельницького, прохаючи про допомогу. 29 серпня 1653 року Хмельницький одержав тривожного листа від сина, який просив підкріплення. Проте, маючи в Чигирині тільки 10 тисяч вояків (інші полки збиралися під Білою Церквою), перед загрозою наступу поляків не наважився відправити до Сучави великі сили (кілька тисяч козаків не могли врятувати ситуації). Тому відписав Тимошу, що наразі не може надіслати підкріплення й радив оборонятися. Джерела свідчать, що після цього гетьман тричі розсилав універсали старшинам з наказом збиратися на допомогу обложеним у Сучаві, але вони не хотіли його виконувати. У другій декаді вересня в Рашкові зібралися лише два полки козаків.
Богдан Хмельницький i далі домагався від Осман підтримки своїх заходів. На початку другої декади серпня прийняв турецького посла, якого затримав при собі на певний час. На початку вересня направив посольство до Стамбула, яке мало клопотатися про повернення влади В. Лупула.
Кілька разів Богдан Хмельницький відсилав посланців до кримського хана Іслам Гірея, схиляючи його допомогти обложеним. Маючи заборону від султана, хан попервах рішуче відмовлявся, але під тиском частини знаті, яка чула про міфічні багатства Василя Лупула й хотіла прибрати до рук частину його Сучавських скарбів, врешті-решт погодився. 20 вересня 1653 року він виступив на з'єднання із силами гетьмана, вирядивши 12 тисяч татар до Сучави. Тим часом там трапилися події, які перекреслили доцільність Сучавської кампанії українсько-кримських військ.
Загибель Тимоша Хмельницького
Перебіг бойових дій під Сучавою встановити надзвичайно важко, але схоже на те, що до найтяжчих боїв дійшло 10-12 вересня 1653 року, коли козаки спробували прорвати облогу. До такого рішення, скоріш за все, спричинилося те, що в фортеці стала даватися взнаки блокада − закінчувалися харчі, порох, ставало сутужно з водою. Крім того, козаки могли вирішити, що прибулий у першій декаді вересня загін Денгоффа є лише авангардом більшого війська.
Тиміш Хмельницький сформував ударну групу, що налічувала до 5 тисяч вояків, і спрямував головний удар на позиції семигородців. Вдалося козакам вдертися на вали і навіть захопити кілька гармат, але у ході контратаки козаків було відкинуто. Це спричинилося до певного замішання серед козаків, тому командування облогою вирішило використати цей момент для генерального штурму.
Штурм розпочався 11 вересня 1653 року пополудні і тривав 3 години. Свіжим драгунам Денгоффа вдалося вдертися на козацькі вали, але звідти їх вибили оборонці. Козаки не вживали вогнепальної зброї − схоже на те, що порох у них закінчувався. Нападники зазнали дуже великих втрат: 1 500 молдован, волохів і семигородців, 800 поляків. Очевидці писали про те, що польські трупи повністю заповнили вал перед козацькими шанцями. У польських драгунів залишився живим лише один капітан, а всі інші офіцери загинули. Почалися сварки між поляками та їхніми союзниками щодо того, хто ж винен у поразці штурму.
Козакам не вдалося використати свій великий успіх. Хоча наступної ночі вони спробували знищити блокгауз перед польськими шанцями, і майже досягли успіху, атакувавши його несподівано у темряві, оборонці змогли протриматися (відбиваючись у тому числі ручними гранатами) до підходу своєї кінноти, що відігнала козаків до їхнього табору.
Наступного дня, 12 вересня 1653 року, під час гарматного обстрілу українських позицій, Тиміш Хмельницький зазнав поранення у стегно коло пахвини. Під час інспектування козацьких шанців вороже ядро вдарило у гармату, коло якої він стояв, розтрощило лафет і поранило козацького командира. Інший варіант загибелі Хмельницького каже, що козак-перебіжчик вказав обложцям на зелений намет Тимоша. Туди було націлено гармату, яка влучила ядром у якусь скриню, уламками котрої поранено Тимоша (тому вороги казали, що він помер не вояцькою смертю, а мужицькою − «від кия»). Почалася гангрена, від якої 15 вересня 1653 року помер (Смолій і Степанков: «за одними даними, через чотири, за іншими через шість днів»). В той же день про його смерть стало відомо у таборі Георгія Штефана, а вже 18 жовтня 1653 року про подію знали у польському таборі під Кам'янцем. На його місце старшина обрала наказним гетьманом полковника Миколу (чи Михайла) Федоровича, нібито за походженням шляхтича (також є відомості про те, що його на якийсь час було скинуто з гетьманства якимось Мартином, але тоді повернуто на посаду).
Анонімний польський автор «Короткої Нарративи» пояснює його (Тимоша) несподівану смерть тим що се йому «між іншими екскурсами розпуста з цілим жіночим двором господаревої не на добро послужила». Доні в своїй депеші 18 вересня переказує історію, що розповідалася в польськім обозі, і очевидно послужила підставою до такої характеристики. «Від початку замішання богато жіноцтва для небезпеки поз'їздилося з околиці до Сучави; але в сім непевнім захисті їм довелося витерпіти більші переслідування і насильства від Тимофія, ніж могли їх спіткати в чистому полі від розбещених вояків. У вівторок 9 вересня 1) він задумав весело провести день і запросив дам, їв і пив без міри, а потім велів танцювати; але за тим пішли тисячі зневаг для чести сих жінок, так що вони кинулися до ніг воєводини (жінки Лупула) благаючи її не дозволяти їх так ображати в своїй хаті і на своїх очах. Та хотіла вгамувати сього хлопа і виговорювала йому за таку грубіянську зневагу, але він на се відказав: „Стара курво, через тебе я замкнений в сім місці, поставлений на явну небезпеку утрати життя і слави. Видай мині зараз гроші, золото, срібло і дорогоцінности, які маєш тут, аби я міг принаймні задоволити своїх товаришів!“ Воєводина відрікла, що на теперішній час досить буде і невеликої суми, бо в сім місці нема й способу витрачати гроші. Той по п'яному розлютувавсь і відповів, що коли його жаданнє не буде сповнене негайно, то її синок буде стятий в її присутности. Перелякана воєводина впала до ніг сього тирана, але він ні трохи не змилосердився й велів привести неповинного хлопця. Тоді мати побігла до покою. Де був її синок, і вхопила його на руки, постановивши позбавити себе життя, щоб не побачити такого видовища, а одночасно доручила кільком Німцям, що тепер замісць мурів охороняють особу воєводини, передати 100 тис. угорських червіних Тимофієві як викуп свого власного життя і життя свого сина. Так скінчилися сумні сі танці, і ввечері дві панни втікли звідти і розповіли лоґофетові що сталось, а він з усякою чемністю вирядив їх до Яс. Тимофій же, одержавши таку значну суму, стратив всякі інші бажання крім одного: утікти з тим золотом, що він вирвав у воєводини. Вибравши найвідважніших людей він попробував се, але опинившися на незахищеному місці, зрозумів неможливість охоронити себе й свій багаж; велів відставити його назад, а сам пішов пробоєм на Угрів. І хоча з обох сторін були значні страти, видно вже було перевагу козаків-але Кондрацкий зручно вдарив збоку і змусив їх відступити, хоч і з немалими стратами з нашої сторони-бо козаки не тікали і не переставали відстрілюватись. Кондрацкий велів своїм злізти з коней і йти за неприятелем аж до мурів. Тут наші стріли свіжі козацькі сили, і всякий наступ кінчався смертю: коли хтось видирався на мури діставав косою по ногах і падав мертвий. Особливо потерпів відділ Денгофа з 500 драґонів-стратив богато офіцерів чужоземних і польських. Кажуть, що їх (мабуть Поляків взагалі) загинуло до 800, а Угрів, Волохів і Мунтян до 1500. Кажуть, що й неприятель стратив таке ж число, але про се нема певної відомости. Але важна звістка, що самого Тимофія ранено з гармати в бік, як пише Денгоф. Були й такі листи, що його ранено в ногу і по трьох годинах, коли йому її відтяли він був у безнадійному стані, а деякі Вірмени що приїхали з волоського табору, кажуть, що вже й помер».
Кінець облоги
Козакам також вдалося повністю полагодити укріплення табору і фортеці, так що обложці зрозуміли, що лише голод буде надійним засобом перемоги. Скоро в козацькому таборі почали їсти коней, а коли забракло м'яса, то й кінські шкіри. Після загибелі Тимоша покращилися стосунки між запорожцями та княгинею Катериною Лупу, що разом із своїм двором займала князівський замок. Хоч козаків і далі не пускали до замку, але княгиня дала розпорядження ділитися із ними їжею та водою.
В той же час козаки продовжували хоробро боронитися, при тому при нагоді наводили жах на обложців жорстокими стратами полонених: наприклад, семигородського капітана, героя війни з турками Мартіна Немета, що з конем упав у «вовчу яму» перед козацькими шанцями, було живцем засмажено на валу, щоб було добре видно його товаришам. Це спричиняло до того, що волохи та семигородці все менш хотіли атакувати позиції козаків. Так що прагнення знайти вихід із ситуації було по обидва боки, тим більше що до табору Штефана дійшли чутки, що на допомогу Лупу йдуть татарські війська. Посилилося дезертирство: наприклад, у вересні з табору втекло кілька польських корогов.
Не в змозі перемогти козаків, Штефан із союзниками запропонували козакам укладення капітуляції. Козацька старшина мала заприсягтися, що ні вона, ні козаки більше не воюватимуть проти короля, Молдови, Волощини і Семигорода, що віддадуть скарбницю Лупу, маєток вірних йому бояр і Тимоша Хмельницького, віддадуть переможцям найманців-німців і татарських мурз, що перебували в Сучаві. Козаки мали також покласти на землю перед переможцями на знак покори свої корогви. Козаки не погодилися на такі умови, але були змушені повернутися до переговорів, коли семигородські підкріплення на чолі з Яношем Кемені, що підійшли на початку жовтня 1653 року, привезли облогові гармати і почався сильний обстріл козацьких шанців.
8 жовтня 1653 року переговори відновилися, і 9 жовтня було підписано угоду. Козакам було залишено зброю (крім гармат та гаківниць: козаки полишили за одними даними, 7 польових гармат, 50 з лишком «тяжкої вогнепальної зброї», за іншими 3 шестифунтових і одну легку гармату, та 40 гаківниць, ще за іншими 6 великих гармат та кілька менших), 10 корогов (інші вони віддали переможцям), та тіло Тимоша, але вони повинні були віддати все награбоване добро, та присягнути на вірність королеві. Сім'ї Васіле Лупу було дозволено вільно виїхати до України. Молдовський гарнізон Сучави та бояри отримали пробачення у нового господаря Георгія Штефана.
10 жовтня 1653 року козаки принесли присягу на вірність королю, а 12-13 жовтня з 10 корогвами і зброєю в руках, під захистом табору, залишили Сучаву, везучи із собою тіло гетьманича. Із Сучави вийшло, за свідченням очевидців, 4 000-5 800 козаків. Якщо на початку облоги козаків із Тимошем було 6-8 тисяч, то козаки за два місяці облоги втратили близько 2 тисяч убитими та померлими.
30 жовтня до гетьманської столиці Чигирина під залпи з гармат внесли труну з покійним Хмельницькийм. З його смертю втратили актуальність молдавські династичні плани Хмельницького, пов'язані з відчайдушно хоробрим, але неврівноваженим, запальним і надмір впертим старшим сином Тимофієм.
Георгій Штефан, Матвій Басараб і Дьєрдь II пришвидшили переговори з Польщею про спільні дії проти Богдана Хмельницького. Реальною стала перспектива створення антиукраїнської коаліції, чого найбільше боявся український гетьман. Одначе Смолій і Степанков вважають, що двомісячна оборона Сучави продемонструвала правителям Молдови, Волощини й Семигорода їхню залізну стійкість і розвіяла ілюзію можливості здобуття легкої перемоги в боротьбі з Україною. Тому вони переглянули попередні наміри спрямувати війська на допомогу Польщі.
Примітки
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca
- Смолій В. А., Степанков В. С. «Богдан Хмельницький», Альтернативи, , 2003 стор. 299
- http://litopys.org.ua/hrushrus/iur90521.htm
- Смолій В. А., Степанков В. С. «Богдан Хмельницький», Альтернативи, , 2003 стор. 302
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca, стор. 187
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca, стор. 194
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca, стор. 177
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca, стор. 199
- . Архів оригіналу за 26 жовтня 2008. Процитовано 7 листопада 2008.
Література
- М. Грушевський. Історія України-Руси. Том IX. Розділ V.
- Смолій В. А., Степанков В. С. «Богдан Хмельницький», Альтернативи, 2003 —
- Tomasz Ciesielski Od Batohu do Żwańca, Wydawnictwo Inforteditions, 2007 —
Посилання
- М. Грушевський. Історія України-Руси. Том IX. Розділ V. Вінець і кінець Тимоша Хмельницького.
- Наталія Яковенко. Нарис історії України З найдавніших часів до кінця XVIII ст. Розділ V. Козацька ера. § 1. Козацька революція 1648—1657 рр. Дипломатія Хмельницького в пошуках виходу.
- Мицик Ю. А. Сучавська оборона 1653 // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 915. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Oblo ga Sucha vi vidbuvalas u serpni veresni 1653 roku i stala ostannim epizodom Suchavskoyi kampaniyi 1653 roku ostatochno pidtverdivshi porazku planiv Bogdana Hmelnickogo utverditi svoyu gegemoniyu nad Moldovoyu Suchavska kampaniya 1653 r Hmelnichchina Suchavska kampaniya Timosha Hmelnickogo Kozacki pohodi v Moldovu Druga faza Suchavskoyi kampaniyi cherven zhovten 1653 Diyi kozakiv ta vijsk Vasile Lupu poznacheno chervonimi strilkami Druga faza Suchavskoyi kampaniyi cherven zhovten 1653 Diyi kozakiv ta vijsk Vasile Lupu poznacheno chervonimi strilkami Koordinati 47 39 05 pn sh 26 15 20 sh d 47 651388888916777375 pn sh 26 25555555558377918 sh d 47 651388888916777375 26 25555555558377918 Data lipen zhovten 1653 Misce Suchava Moldavske knyazivstvo zaraz u Rumuniyi Rezultat porazka kozakiv zagibel Timosha Hmelnickogo Storoni Moldavske knyazivstvo Voloshina Semigorod Rich Pospolita Moldavske knyazivstvo Vijsko Zaporozke Komanduvachi Georgij Shtefan Kemeni Yanosh Genrik Dengoff Timish Hmelnickij Vijskovi sili 5 6 tisyach moldovan i volohiv 5 10 tisyach semigorodciv 5 tisyach polskoyi kinnoti i draguniv do 70 garmat u polovini veresnya razom do 30 tisyach 6 tis kozakiv z 20 polovimi garmatami 1 tisyacha moldovan 70 fortechnih garmat Vtrati u shturmi 11 veresnya 1653 roku 1 500 moldovan volohiv i semigorodciv 800 polyakiv do 2 000 kozakiv U toj zhe chas trivala oborona Suchavi dala mozhlivist ukrayinskomu vijsku B Hmelnickogo vigrati chas j uspishno blokuvati vijska Rechi Pospolitoyi pid Zhvancem div Zhvanecka obloga 1653 sho viznachilo peremozhnij final ciyeyi bitvi ta kampaniyi 1653 v cilomu VstupSuchava bula stoliceyu Moldovi do 1565 roku Pislya togo yak stoliceyu knyazivstva stali Yassi Suchava zalishalasya rezidenciyeyu gospodariv sho dbali pro pidtrimannya yiyi ukriplen u nalezhnomu stani Suchavska fortecya bula zvedena u drugij polovini XIV stolittya i rozbudovana na rubezhi XV i XVI stolit za gospodarya Shtefana Velikogo Za gospodarya Yeremiyi Mogili kinec XVI pochatok XVII stolittya bulo vidremontovano fortechni muri Vasile Lupu bilshe turbuvavsya pro renovaciyu knyazivskogo palacu nizh vlasne pro fortecyu Tomu polski dzherela kazhut pro Suchavu yak pro fortecyu skorish starozhitnyu nizh potuzhnu U dzherelah isnuyut rizni dani pro pochatkovij garnizon Suchavi Nazivayutsya chisla vid 140 zhovniriv do 2 200 Ostannye chislo napevno znachno perebilshene ale beruchi do uvagi sho do Suchavi povinni buli distatisya reshtki vijsk Vasile Lupu pislya porazok pid Faraoni ta Sirkoyu mozhna pripustiti sho garnizon mig narahovuvati blizko tisyachi moldovskogo vijska Krim togo fortecya mala 70 garmat Pislya porazki pid Sirkoyu ta vtrati Yass Vasil Lupud zrozumiv sho Suchava staye klyuchovim punktom jogo zusil po utrimannyu na knyazivskomu prestoli Tomu pered vtecheyu do Ukrayini do svogo svoyaka getmana Bogdana Hmelnickogo vin nakazav shob fortecyu boronili za bud yaku cinu Pochatok oblogiVzhe 22 lipnya 1653 roku do Suchavi pidijshov 7 tisyachnij zagin na choli iz novim gospodarem Moldovi Georgiyem Shtefanom Garnizon forteci ne pogodivsya na vimogu piddatisya Do Shtefana pidijshli 70 oblogovih garmat iz Yass i Hotina i pislya cogo vin dav nakaz pochati shturm Ale oblozheni horobro boronilisya chekayuchi na dopomogu Tim chasom 15 lipnya 1653 roku do getmanskoyi stolici Chigirina z yavivsya poslanec vid Vasilya Lupula yakij poprosiv vijskovoyi dopomogi oskilki jogo vorogi perejshli v nastup Nevdovzi pribuv sam skinutij z prestolu gospodar Namagayuchis zberegti svij vpliv u regioni Bogdan Hmelnickij uhvaliv rishennya sho malo fatalni naslidki virishiv ponoviti jogo vladu U pershij dekadi serpnya getman vidpraviv do Moldovi novij kozackij korpus na choli iz svoyim starshim sinom ta zyatem Vasilya Lupula Timoshem Hmelnickim 17 chi 18 serpnya 1653 roku kozaki uvijshli do Suchavi Timish provodiv svij marsh kilkoma kolonami pustoshachi krayinu z metoyu sprovokuvati Shtefana vidijti vid Suchavi a takozh ne dayuchi mozhlivist tochno lokalizuvati napryamok pohodu svoyih golovnih sil U rezultati Shtefan znyav oblogu i Timish zmig uvijti do Suchavi praktichno ne zustrivshi oporu blokuyuchij zagin u 500 voyakiv zalishenij Shtefanom bulo legko rozbito Sili storinMaksimalna vidoma ocinka sil yaki priviv do Suchavi Timish Hmelnickij ye v listi Bogdana Hmelnickogo do poslanciv moskovskogo carya de vin pishe pro 20 tisyach kozakiv ta 2 tisyachi tatar Odnache virogidnishoyu ocinkoyu ye 9 tisyach kozakiv iz 20 garmatami Smolij i Stepankov dayut menshu ocinku 6 8 tisyach Grushevskij takozh pishe pro dvi tisyachi nogajskih tatar sho priyednalisya do pohodu Sili Shtefana ocinyuyutsya yak 5 6 tisyach moldovan i volohiv ta 5 10 tisyach semigorodciv Smolij i Stepankov 25 30 tisyachne moldavsko valasko transilvanske vijsko todi yak Grushevskij pishe pro 4 tisyachi nimeckogo vijska pid provodom Ishtvana Petki poslanih iz Semigoroda Sili polyakiv sho nadijshli na dopomogu Shtefanovi i doluchilisya do nogo 19 serpnya 1653 roku nad rikoyu stanovili 4 tisyachi kinnoti 2 900 najmanoyi legkoyi kinnoti 400 draguniv kilkasot dobrovolciv na choli z polkovnikom Yanom Kondradzkim Smolij i Stepankov na choli 7 tis polskih zhovniriv pidijshov polkovnik Yan Kondrackij Hid oblogi21 serpnya vijsko Georgiya Shtefana pidijshlo do Suchavi i sprobuvalo z naskoku vzyati kozackij tabir pid stinami forteci Cya sproba povnistyu provalilasya oskilki za kilka dniv sho projshli vid prihodu do Suchavi kozaki zumili zvesti silni ukriplennya Pochalasya obloga forteci Tatari 2 tisyachi sho prijshli iz Timoshem postavili umovu shob vijti z taboru poki v nih she ye koni Timish Hmelnickij ne pogodivsya i vbiv tatarskogo murzu pislya chogo 25 serpnya 1653 roku vsi tatari pokinuli Suchavskij tabir ta vtekli cherez Chernivci do Mogileva Oblozhci ne namagalisya yih zatrimati pri tomu ye vidomosti sho odin murza iz kilkoma sotnyami tatar priyednavsya do oblozhciv i horobro voyuvav proti kozakiv Mozhlivo z Timoshem zalishilosya 2 3 sotni tatar ta 6 tisyach zaporozhciv skorish za vse jomu ne vdalosya zibrati v odnu kupu vsi svoyi zagoni sho vin yih rozpustiv po krayu U Grushevskogo znahodimo takij opis Timosha pid Suchavoyu sho nalezhit Pavlovi z Aleppo Timofij sho dnya vihodiv na vorogiv i pobivav yih tisyachami nihto ne mig protistoyati jogo velikij vidvazi Sho dnya viyizdiv z tabora z nevelikoyu kupkoyu lyudej na bulanim koni kotrogo duzhe lyubiv pobivav raniv i goniv vorogiv dostovirni lyudi opovidali pro nogo sho vin ubiv z vlasnoyi ruki 1300 Nimciv kupoyu nagromadivshi pered soboyu Strilyav z luka pravoyu rukoyu i livoyu rubav shableyu strilyav z rushnici z pid chereva svogo konya i tak pobivav vorogiv Aga skarbnik sho priyizdiv z Stambula vid sultana v spravah Moldaviyi j yizdiv z kapidzhi basheyu do Stefana sho buv todi pid Suchavoyu povernuvsya zdivovanij dzhigitovkoyu j smilivistyu Timofiya zahoplenij jogo yunactvom Nihto ne mig vluchiti jogo ni z rushnici ni inshoyu zbroyeyu takij vin buv chudovij yizdec krutivsya na sidli yak bliskavicya Skilki zhalyu zavdav vin Polyakam znachnim i prostim sam odin z vlasnoyi ruki vbiv yih kilka tisyach yak to opovidali nam lyudi dodayuchi sho svoyim mechem vin ubiv 7000 Yevreyiv Spochatku tabir zaporozhciv ne bulo povnistyu blokovano i Timish visilav zagoni nishiti kraj ta trivozhiti oblozhciv Ne zavzhdi ci vilazki zakinchuvalisya shaslivo Grushevskij zgaduye pro odnu taku vilazku do Dragomirni koli kozakiv bulo vidtyato vid taboru i majzhe vsih znisheno Vijsko oblozhciv nalichuvalo vsogo 3 4 tisyachi pihoti ta dragoniyi ale u veresni do nih nadijshov zagin polkovnika Genrika Dengoffa iz 600 polskih draguniv ta 6 garmatami Vzhe po zakinchenni oblogi distalisya do Suchavi 800 polskoyi kinnoti pid provodom koronnogo polnogo pisarya Sapyegi Prijshli pidkriplennya j vid semigradskogo knyazya Yuriya II Rakoci tak sho pid kinec oblogi soyuzne vijsko moglo nalichuvati do 30 tisyach voyakiv Pislya pochatku oblogi Timish poslav lista do Bogdana Hmelnickogo prohayuchi pro dopomogu 29 serpnya 1653 roku Hmelnickij oderzhav trivozhnogo lista vid sina yakij prosiv pidkriplennya Prote mayuchi v Chigirini tilki 10 tisyach voyakiv inshi polki zbiralisya pid Biloyu Cerkvoyu pered zagrozoyu nastupu polyakiv ne navazhivsya vidpraviti do Suchavi veliki sili kilka tisyach kozakiv ne mogli vryatuvati situaciyi Tomu vidpisav Timoshu sho narazi ne mozhe nadislati pidkriplennya j radiv oboronyatisya Dzherela svidchat sho pislya cogo getman trichi rozsilav universali starshinam z nakazom zbiratisya na dopomogu oblozhenim u Suchavi ale voni ne hotili jogo vikonuvati U drugij dekadi veresnya v Rashkovi zibralisya lishe dva polki kozakiv Bogdan Hmelnickij i dali domagavsya vid Osman pidtrimki svoyih zahodiv Na pochatku drugoyi dekadi serpnya prijnyav tureckogo posla yakogo zatrimav pri sobi na pevnij chas Na pochatku veresnya napraviv posolstvo do Stambula yake malo klopotatisya pro povernennya vladi V Lupula Kilka raziv Bogdan Hmelnickij vidsilav poslanciv do krimskogo hana Islam Gireya shilyayuchi jogo dopomogti oblozhenim Mayuchi zaboronu vid sultana han popervah rishuche vidmovlyavsya ale pid tiskom chastini znati yaka chula pro mifichni bagatstva Vasilya Lupula j hotila pribrati do ruk chastinu jogo Suchavskih skarbiv vreshti resht pogodivsya 20 veresnya 1653 roku vin vistupiv na z yednannya iz silami getmana viryadivshi 12 tisyach tatar do Suchavi Tim chasom tam trapilisya podiyi yaki perekreslili docilnist Suchavskoyi kampaniyi ukrayinsko krimskih vijsk Zagibel Timosha HmelnickogoPerebig bojovih dij pid Suchavoyu vstanoviti nadzvichajno vazhko ale shozhe na te sho do najtyazhchih boyiv dijshlo 10 12 veresnya 1653 roku koli kozaki sprobuvali prorvati oblogu Do takogo rishennya skorish za vse sprichinilosya te sho v forteci stala davatisya vznaki blokada zakinchuvalisya harchi poroh stavalo sutuzhno z vodoyu Krim togo kozaki mogli virishiti sho pribulij u pershij dekadi veresnya zagin Dengoffa ye lishe avangardom bilshogo vijska Timish Hmelnickij sformuvav udarnu grupu sho nalichuvala do 5 tisyach voyakiv i spryamuvav golovnij udar na poziciyi semigorodciv Vdalosya kozakam vdertisya na vali i navit zahopiti kilka garmat ale u hodi kontrataki kozakiv bulo vidkinuto Ce sprichinilosya do pevnogo zamishannya sered kozakiv tomu komanduvannya oblogoyu virishilo vikoristati cej moment dlya generalnogo shturmu Shturm rozpochavsya 11 veresnya 1653 roku popoludni i trivav 3 godini Svizhim dragunam Dengoffa vdalosya vdertisya na kozacki vali ale zvidti yih vibili oboronci Kozaki ne vzhivali vognepalnoyi zbroyi shozhe na te sho poroh u nih zakinchuvavsya Napadniki zaznali duzhe velikih vtrat 1 500 moldovan volohiv i semigorodciv 800 polyakiv Ochevidci pisali pro te sho polski trupi povnistyu zapovnili val pered kozackimi shancyami U polskih draguniv zalishivsya zhivim lishe odin kapitan a vsi inshi oficeri zaginuli Pochalisya svarki mizh polyakami ta yihnimi soyuznikami shodo togo hto zh vinen u porazci shturmu Kozakam ne vdalosya vikoristati svij velikij uspih Hocha nastupnoyi nochi voni sprobuvali znishiti blokgauz pered polskimi shancyami i majzhe dosyagli uspihu atakuvavshi jogo nespodivano u temryavi oboronci zmogli protrimatisya vidbivayuchis u tomu chisli ruchnimi granatami do pidhodu svoyeyi kinnoti sho vidignala kozakiv do yihnogo taboru Nastupnogo dnya 12 veresnya 1653 roku pid chas garmatnogo obstrilu ukrayinskih pozicij Timish Hmelnickij zaznav poranennya u stegno kolo pahvini Pid chas inspektuvannya kozackih shanciv vorozhe yadro vdarilo u garmatu kolo yakoyi vin stoyav roztroshilo lafet i poranilo kozackogo komandira Inshij variant zagibeli Hmelnickogo kazhe sho kozak perebizhchik vkazav oblozhcyam na zelenij namet Timosha Tudi bulo nacileno garmatu yaka vluchila yadrom u yakus skrinyu ulamkami kotroyi poraneno Timosha tomu vorogi kazali sho vin pomer ne voyackoyu smertyu a muzhickoyu vid kiya Pochalasya gangrena vid yakoyi 15 veresnya 1653 roku pomer Smolij i Stepankov za odnimi danimi cherez chotiri za inshimi cherez shist dniv V toj zhe den pro jogo smert stalo vidomo u tabori Georgiya Shtefana a vzhe 18 zhovtnya 1653 roku pro podiyu znali u polskomu tabori pid Kam yancem Na jogo misce starshina obrala nakaznim getmanom polkovnika Mikolu chi Mihajla Fedorovicha nibito za pohodzhennyam shlyahticha takozh ye vidomosti pro te sho jogo na yakijs chas bulo skinuto z getmanstva yakimos Martinom ale todi povernuto na posadu Anonimnij polskij avtor Korotkoyi Narrativi poyasnyuye jogo Timosha nespodivanu smert tim sho se jomu mizh inshimi ekskursami rozpusta z cilim zhinochim dvorom gospodarevoyi ne na dobro posluzhila Doni v svoyij depeshi 18 veresnya perekazuye istoriyu sho rozpovidalasya v polskim obozi i ochevidno posluzhila pidstavoyu do takoyi harakteristiki Vid pochatku zamishannya bogato zhinoctva dlya nebezpeki poz yizdilosya z okolici do Suchavi ale v sim nepevnim zahisti yim dovelosya viterpiti bilshi peresliduvannya i nasilstva vid Timofiya nizh mogli yih spitkati v chistomu poli vid rozbeshenih voyakiv U vivtorok 9 veresnya 1 vin zadumav veselo provesti den i zaprosiv dam yiv i piv bez miri a potim veliv tancyuvati ale za tim pishli tisyachi znevag dlya chesti sih zhinok tak sho voni kinulisya do nig voyevodini zhinki Lupula blagayuchi yiyi ne dozvolyati yih tak obrazhati v svoyij hati i na svoyih ochah Ta hotila vgamuvati sogo hlopa i vigovoryuvala jomu za taku grubiyansku znevagu ale vin na se vidkazav Stara kurvo cherez tebe ya zamknenij v sim misci postavlenij na yavnu nebezpeku utrati zhittya i slavi Vidaj mini zaraz groshi zoloto sriblo i dorogocinnosti yaki mayesh tut abi ya mig prinajmni zadovoliti svoyih tovarishiv Voyevodina vidrikla sho na teperishnij chas dosit bude i nevelikoyi sumi bo v sim misci nema j sposobu vitrachati groshi Toj po p yanomu rozlyutuvavs i vidpoviv sho koli jogo zhadannye ne bude spovnene negajno to yiyi sinok bude styatij v yiyi prisutnosti Perelyakana voyevodina vpala do nig sogo tirana ale vin ni trohi ne zmiloserdivsya j veliv privesti nepovinnogo hlopcya Todi mati pobigla do pokoyu De buv yiyi sinok i vhopila jogo na ruki postanovivshi pozbaviti sebe zhittya shob ne pobachiti takogo vidovisha a odnochasno doruchila kilkom Nimcyam sho teper zamisc muriv ohoronyayut osobu voyevodini peredati 100 tis ugorskih chervinih Timofiyevi yak vikup svogo vlasnogo zhittya i zhittya svogo sina Tak skinchilisya sumni si tanci i vvecheri dvi panni vtikli zvidti i rozpovili logofetovi sho stalos a vin z usyakoyu chemnistyu viryadiv yih do Yas Timofij zhe oderzhavshi taku znachnu sumu strativ vsyaki inshi bazhannya krim odnogo utikti z tim zolotom sho vin virvav u voyevodini Vibravshi najvidvazhnishih lyudej vin poprobuvav se ale opinivshisya na nezahishenomu misci zrozumiv nemozhlivist ohoroniti sebe j svij bagazh veliv vidstaviti jogo nazad a sam pishov proboyem na Ugriv I hocha z oboh storin buli znachni strati vidno vzhe bulo perevagu kozakiv ale Kondrackij zruchno vdariv zboku i zmusiv yih vidstupiti hoch i z nemalimi stratami z nashoyi storoni bo kozaki ne tikali i ne perestavali vidstrilyuvatis Kondrackij veliv svoyim zlizti z konej i jti za nepriyatelem azh do muriv Tut nashi strili svizhi kozacki sili i vsyakij nastup kinchavsya smertyu koli htos vidiravsya na muri distavav kosoyu po nogah i padav mertvij Osoblivo poterpiv viddil Dengofa z 500 dragoniv strativ bogato oficeriv chuzhozemnih i polskih Kazhut sho yih mabut Polyakiv vzagali zaginulo do 800 a Ugriv Volohiv i Muntyan do 1500 Kazhut sho j nepriyatel strativ take zh chislo ale pro se nema pevnoyi vidomosti Ale vazhna zvistka sho samogo Timofiya raneno z garmati v bik yak pishe Dengof Buli j taki listi sho jogo raneno v nogu i po troh godinah koli jomu yiyi vidtyali vin buv u beznadijnomu stani a deyaki Virmeni sho priyihali z voloskogo taboru kazhut sho vzhe j pomer Kinec oblogiKozakam takozh vdalosya povnistyu polagoditi ukriplennya taboru i forteci tak sho oblozhci zrozumili sho lishe golod bude nadijnim zasobom peremogi Skoro v kozackomu tabori pochali yisti konej a koli zabraklo m yasa to j kinski shkiri Pislya zagibeli Timosha pokrashilisya stosunki mizh zaporozhcyami ta knyagineyu Katerinoyu Lupu sho razom iz svoyim dvorom zajmala knyazivskij zamok Hoch kozakiv i dali ne puskali do zamku ale knyaginya dala rozporyadzhennya dilitisya iz nimi yizheyu ta vodoyu V toj zhe chas kozaki prodovzhuvali horobro boronitisya pri tomu pri nagodi navodili zhah na oblozhciv zhorstokimi stratami polonenih napriklad semigorodskogo kapitana geroya vijni z turkami Martina Nemeta sho z konem upav u vovchu yamu pered kozackimi shancyami bulo zhivcem zasmazheno na valu shob bulo dobre vidno jogo tovarisham Ce sprichinyalo do togo sho volohi ta semigorodci vse mensh hotili atakuvati poziciyi kozakiv Tak sho pragnennya znajti vihid iz situaciyi bulo po obidva boki tim bilshe sho do taboru Shtefana dijshli chutki sho na dopomogu Lupu jdut tatarski vijska Posililosya dezertirstvo napriklad u veresni z taboru vteklo kilka polskih korogov Ne v zmozi peremogti kozakiv Shtefan iz soyuznikami zaproponuvali kozakam ukladennya kapitulyaciyi Kozacka starshina mala zaprisyagtisya sho ni vona ni kozaki bilshe ne voyuvatimut proti korolya Moldovi Voloshini i Semigoroda sho viddadut skarbnicyu Lupu mayetok virnih jomu boyar i Timosha Hmelnickogo viddadut peremozhcyam najmanciv nimciv i tatarskih murz sho perebuvali v Suchavi Kozaki mali takozh poklasti na zemlyu pered peremozhcyami na znak pokori svoyi korogvi Kozaki ne pogodilisya na taki umovi ale buli zmusheni povernutisya do peregovoriv koli semigorodski pidkriplennya na choli z Yanoshem Kemeni sho pidijshli na pochatku zhovtnya 1653 roku privezli oblogovi garmati i pochavsya silnij obstril kozackih shanciv 8 zhovtnya 1653 roku peregovori vidnovilisya i 9 zhovtnya bulo pidpisano ugodu Kozakam bulo zalisheno zbroyu krim garmat ta gakivnic kozaki polishili za odnimi danimi 7 polovih garmat 50 z lishkom tyazhkoyi vognepalnoyi zbroyi za inshimi 3 shestifuntovih i odnu legku garmatu ta 40 gakivnic she za inshimi 6 velikih garmat ta kilka menshih 10 korogov inshi voni viddali peremozhcyam ta tilo Timosha ale voni povinni buli viddati vse nagrabovane dobro ta prisyagnuti na virnist korolevi Sim yi Vasile Lupu bulo dozvoleno vilno viyihati do Ukrayini Moldovskij garnizon Suchavi ta boyari otrimali probachennya u novogo gospodarya Georgiya Shtefana 10 zhovtnya 1653 roku kozaki prinesli prisyagu na virnist korolyu a 12 13 zhovtnya z 10 korogvami i zbroyeyu v rukah pid zahistom taboru zalishili Suchavu vezuchi iz soboyu tilo getmanicha Iz Suchavi vijshlo za svidchennyam ochevidciv 4 000 5 800 kozakiv Yaksho na pochatku oblogi kozakiv iz Timoshem bulo 6 8 tisyach to kozaki za dva misyaci oblogi vtratili blizko 2 tisyach ubitimi ta pomerlimi 30 zhovtnya do getmanskoyi stolici Chigirina pid zalpi z garmat vnesli trunu z pokijnim Hmelnickijm Z jogo smertyu vtratili aktualnist moldavski dinastichni plani Hmelnickogo pov yazani z vidchajdushno horobrim ale nevrivnovazhenim zapalnim i nadmir vpertim starshim sinom Timofiyem Georgij Shtefan Matvij Basarab i Dyerd II prishvidshili peregovori z Polsheyu pro spilni diyi proti Bogdana Hmelnickogo Realnoyu stala perspektiva stvorennya antiukrayinskoyi koaliciyi chogo najbilshe boyavsya ukrayinskij getman Odnache Smolij i Stepankov vvazhayut sho dvomisyachna oborona Suchavi prodemonstruvala pravitelyam Moldovi Voloshini j Semigoroda yihnyu zaliznu stijkist i rozviyala ilyuziyu mozhlivosti zdobuttya legkoyi peremogi v borotbi z Ukrayinoyu Tomu voni pereglyanuli poperedni namiri spryamuvati vijska na dopomogu Polshi PrimitkiTomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca Smolij V A Stepankov V S Bogdan Hmelnickij Alternativi ISBN 966 7217 76 0 2003 stor 299 http litopys org ua hrushrus iur90521 htm Smolij V A Stepankov V S Bogdan Hmelnickij Alternativi ISBN 966 7217 76 0 2003 stor 302 Tomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca stor 187 Tomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca stor 194 Tomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca stor 177 Tomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca stor 199 Arhiv originalu za 26 zhovtnya 2008 Procitovano 7 listopada 2008 LiteraturaM Grushevskij Istoriya Ukrayini Rusi Tom IX Rozdil V Smolij V A Stepankov V S Bogdan Hmelnickij Alternativi 2003 ISBN 966 7217 76 0 Tomasz Ciesielski Od Batohu do Zwanca Wydawnictwo Inforteditions 2007 ISBN 978 83 89943 23 1PosilannyaM Grushevskij Istoriya Ukrayini Rusi Tom IX Rozdil V Vinec i kinec Timosha Hmelnickogo Nataliya Yakovenko Naris istoriyi Ukrayini Z najdavnishih chasiv do kincya XVIII st Rozdil V Kozacka era 1 Kozacka revolyuciya 1648 1657 rr Diplomatiya Hmelnickogo v poshukah vihodu Micik Yu A Suchavska oborona 1653 Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 915 ISBN 978 966 00 1290 5