Сара Мур Грімке | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народилася | 26 листопада 1792[1][…] Чарлстон, Південна Кароліна, США | |||
Померла | 23 грудня 1873[1][5] (81 рік) d, Бостон, США | |||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | активістка за права жінок, політичний теоретик, письменниця | |||
Батько | d | |||
Мати | d | |||
Брати, сестри | d, d, d і d | |||
Автограф | ![]() | |||
Нагороди | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
Сара Мур Грімке (нар. 26 листопада 1792 — пом. 23 грудня 1873) — американська аболіціоністка, яка вважається основоположницею руху за жіноче виборче право . Вона народилася та виросла у Південній Кароліні у відомій заможній родині плантаторів, у 1820-х роках переїхала до Філадельфії, штат Пенсільванія, і стала квакером, як і її молодша сестра Анджеліна. Сестри почали виступати на аболіціоністських лекціях, приєднавшись до жінок, які виступали публічно на політичні теми ще з колоніальних часів, зокрема Сюзанна Райт, Ганна Гріффіттс, Сьюзен Б. Ентоні, Елізабет Кеді Стентон й Анна Дікінсон. Вони розповідали про свої знання про рабство з перших вуст, закликали до скасування рабства, а також стали активістами за права жінок.
Ранні роки
Сара Грімке, батьки іноді називали її «Саллі»Південній Кароліні, шостою з 14 дітей і другою дочкою у сім'ї Мері Сміт і Джона Фошеро Грімке. Батько був багатим плантатором, адвокатом і суддею у Південній Кароліні, а в певний момент спікером Палати представників Південної Кароліни.
, народилася вРанній досвід Сари з освітою сформував її майбутнє як аболіціоністки та феміністки. У дитинстві вона гостро усвідомлювала неповноцінність своєї освіти порівняно з класичною освітою її братів. Попри те, що її сім'я визнавала її неабиякий інтелект, вона не могла здобути серйозну освіту чи здійснити свою мрію стати адвокатом, оскільки ці цілі вважалися «нежіночими». Її навчали приватні вчителі з предметів, які вважалися доречними для молодої жінки з півдня її класу, серед них французька мова, вишивання, малювання аквареллю та гра на клавесині. Її батько дозволив Сарі вивчати географію, історію та математику за книжками з його бібліотеки, а також читати його підручники з права; однак він підвів межу до її вивчення латини .
Мати Сари, Мері, була відданою господинею та активним членом громади. Вона очолювала Товариства благодійних жінок Чарлстона. Мері також була відданою єпископальною прихильницею і, отже, часто присвячувала себе бідним і жінкам, ув'язненим у в'язниці неподалік. Віра Мері була твердою; її численні благодійні заходи заважали їй розвивати ніжні стосунки зі своїми дітьми.
Почуваючись обмеженою у своїй ролі, Сара встановила зв'язок з рабами своєї родини настільки, що це занепокоїло її батьків. Починаючи з 12 років, щонеділі по обіді Сара викладала біблійні уроки молодим рабам на плантації. Вона відчайдушно прагнула навчити їх самостійно читати Святе Письмо, і вони хотіли цього, проте батьки заборонили дівчинці, оскільки вчити рабів читати було незаконно. Її батьки також казали, що грамотність лише зробить рабів нещасливими та непокірними, вони стануть непридатними для фізичної праці. У Південній Кароліні навчання рабів читанню було заборонено з 1740 року.
Сара таємно навчила Гетті, свою особисту рабиню, читати й писати, але коли її батьки побачили молоду вчительку за роботою, палка відповідь батька виявилася тривожною. Він був розлючений і мало не відшмагав молоду рабиню. Страх створити біду для самих рабів завадив Сарі знову взятися за таке завдання. Роками по тому вона згадувала цей випадок: «Я відчувала майже зловмисне задоволення, навчаючи свою маленьку служницю вночі, коли вона мала бути зайнята розчісуванням моїх пасм. Світло погасили, замкову щілину закрили ширмою, і ми, лежачи на животі перед вогнем, з орфографічним довідником під очима, кинули виклик законам Південної Кароліни»
.Брат Сари Томас вступив до Єльської юридичної школи у 1805 році . Під час своїх візитів додому Томас продовжував розповідати Сарі про небезпеку Просвітництва та важливість релігії. (Томас помер молодим, у некролозі про нього згадувалось, що найбільше пишався своєю побожністю). Ці ідеї в поєднанні з її таємними дослідженнями закону дали їй певну основу для її подальшої діяльності як активістки. Її батько зауважив, що якби вона була чоловіком, вона стала б найкращим юристом у Південній Кароліні . Лернер наводить дещо іншу версію, у якій батько сказав, що «з неї вийшов би найкращий юрист країни». Сара вважала свою нездатність здобути вищу освіту несправедливою. Її дивувала поведінка сім'ї та сусідів, які заохочували рабів хреститися та відвідувати богослужіння, але не вважали їх справжніми братами та сестрами по вірі.
З юності Сара вважала, що релігія повинна відігравати активнішу роль у покращенні життя тих, хто найбільше постраждав. Її релігійні пошуки привели спочатку до пресвітеріанства; вона навернулася у 1817 році . Після переїзду до Філадельфії у 1821 році вона приєдналася до квакерів, про яких дізналася під час попереднього візиту зі своїм батьком . Там вона стала відвертим захисником освіти та виборчого права для афроамериканців і жінок.
Аболіціоністка
До 1817 року батько Сари був серйозно хворий, лікарі Чарлстона порекомендували поїхати до Філадельфії, щоб проконсультуватися з Філіпом Сингом Фісиком. Попри її палкі заперечення, батько наполягав, щоб 26-річна Сара супроводжувала його як доглядальниця. Сара поступилася, вони поїхали на північ у травні 1819 року. Фісик виявив, що не може допомогти, але запропонував подихати морським повітрям рибальського села Лонг-Бранч, Нью-Джерсі. Вони оселилися в пансіоні, де через кілька тижнів Джон Фошеро Грімке помер .
Цей досвід зробив Сару більш впевненою в собі, незалежною та морально відповідальною. Вона вирішила, що не буде мешкати в Південній Кароліні:
Оскільки я залишила свій рідний штат через рабство та залишила будинок своїх батьків, щоб уникнути звуків лящання батога та криків замучених рабів, я б з радістю забула згадки про сцени, з якими я була знайома. Але цього не можна забути. Вони виникають в моїй пам'яті, як закривавлені примари та благають мене з непереборною силою в ім'я розіп'ятого Спасителя, в ім'я людства, заради рабовласника, а також рабині, щоб засвідчити жахи цієї Південної тюрми.
Після смерті батька вона залишилася у Філадельфії на кілька місяців та зустріла Ізраеля Морріса, який познайомив її з квакерством, зокрема з творами Джона Вулмана. Вона повернулася до Чарлстона, проте вирішила, що повернеться до Філадельфії, щоб стати квакерським священником і залишити своє єпископальне виховання. Однак вона опинилася у глухому куті, коли її неодноразово ігнорували та закривали раду квакерів, де домінували чоловіки. Відчужуючись, вона пізніше написала: «Я думаю, що жоден злочинець, засуджений до смерті, не може дивитися на день страти з більшим страхом, ніж я на наші щорічні збори»
.Вона повернулася до Чарлстона навесні 1827 року, щоб «врятувати» свою сестру Анджеліну від обмежень Півдня. Анджеліна відвідувала Сару у Філадельфії з липня до листопада того ж року та повернулася до Чарлстона, віддана вірі квакерів. Покинувши Чарлстон, Анджеліна та Сара подорожували по Новій Англії, розповідаючи про аболіціоністів, спочатку звертаючись до жінок лише у великих салонах і маленьких церквах. Їхні промови щодо скасування рабства та прав жінок збирали тисяч людей. У листопаді 1829 року Анджеліна приєдналася до своєї сестри у Філадельфії. У них давно були близькі стосунки. Протягом багатьох років Анджеліна називала Сару «матір'ю», оскільки вона була її хрещеною матір'ю та головним опікуном.
У 1868 році Сара виявила, що її покійний брат мав трьох позашлюбних синів змішаної раси від «особистої» рабині. Прийнявши їх у сім'ю, Сара надала кошти для навчання Арчибальда Грімке та Френсіса Джеймса Грімке, які зробили успішну кар'єру, одружилися та стали лідерами афроамериканської спільноти. Наймолодший Джон не цікавився формальною освітою та повернувся жити на Південь.
Активізм
Сара й Анджеліна почали ненавидіти рабство та всі його приниження. Вони сподівалися, що їхня нова віра краще сприйматиме їхні аболіціоністські переконання. Однак їхні перші спроби виступити проти рабства викликали у них труднощі в спільноті квакерів. Сестри наполягали, що боротьба за права жінок така ж важлива, як боротьба за скасування рабства. Хоча Сара мала бажання «озброїти жінок до економічної незалежності та соціальної корисності», вони продовжували зазнавати нападок, навіть з боку деяких аболіціоністів, які вважали їхню позицію крайньою. У 1836 році Сара опублікувала «Послання до духовенства південних штатів». У 1837 році «Листи про рівність статей і становище жінок» опублікували серійно в массачусетській газеті «Спектейтор» й одразу з'явились у «Ліберейтор», газеті, яку видавав радикальний аболіціоніст і лідер руху за прав жінок Вільям Ллойд Ґаррісон. Листи вийшли друком як книга у 1838 році.
Коли сестри перебували разом у Філадельфії, вони присвятили себе благодійності та Товариству друзів (назва релігії, яку часто називають «квакерами»). Сара почала працювати над тим, щоб стати членом духовенства, але члени церкви (чоловіки) її постійно відмовляли. Приблизно у цей час риторика проти рабства почала входити в публічний дискурс.
Приєднавшись до своєї сестри в Американському товаристві боротьби з рабством у 1836 році, Сара спочатку відчула, що знайшла місце, до якого вона справді належала, де її думки та ідеї заохочувалися. Однак, коли вони з Анджеліною почали говорити не лише про скасування рабства, а й про важливість прав жінок, вони почали стикатися з критикою. Їхні публічні виступи вважалися нежіночими, оскільки вони звертались до аудиторії змішаної статі, яку у той час називали «розпусною». Вони також дискутували з чоловіками, які з ними не погоджувалися. Це було занадто для широкого загалу у 1837 році та спричинило багато різких нападок на їхню жіночість: в одній з версій припускалась думка, що сестри були просто бідними «старими дівами», які з'являлись на публіці, щоб знайти хоч якогось чоловіка, готового взяти бодай одну з них.
У 1838 році Анджеліна вийшла заміж за Теодора Велда, провідного борця за скасування рабства, який різко критикував додавання прав жінок до цього руху. Вона відійшла на задній план руху, ставши дружиною і матір'ю, але не відразу. Сара зовсім перестала виступати публічно. Мабуть, Велд написав їй листа, де докладно описав її недоліки в мовленні. Він намагався пояснити, що написав це з любові до неї, але додав, що вона шкодить справі, а не допомагає, на відміну від своєї сестри. Однак, протягом наступних років Сара отримувала багато прохань виступити (як й Анджеліна), тому залишаються сумніви, чи були її «недоліки» настільки серйозними, як він описав.
Під час громадянської війни Сара писала та читала лекції на підтримку президента Авраама Лінкольна. Сара працювала над тим, щоб позбавити США рабства, християнські церкви, які стали «нехристиянськими», і упередження щодо афроамериканців і жінок.
Її твори надали таким борчиням за виборче право, як Люсі Стоун, Елізабет Кеді Стентон і Лукреція Мотт, кілька аргументів та ідей, які їм знадобилися, щоб допомогти покінчити з рабством і започаткувати рух за виборче право жінок.
Сару Грімке відносять до категорії не лише аболіціоністів, а й феміністок, оскільки вона кинула виклик Товариству друзів, яке рекламувало інтеграцію жінок, але заперечувало її. Саме через прагнення скасувати рабство вона стала більш чутливою до обмежень щодо жінок. Вона настільки противилася підпорядкуванню чоловікам, що відмовилася вийти заміж. І Сара, і Анджеліна активно брали участь у русі проти рабства та видавали томи літератури та листів на цю тему. Коли вони стали відомими, вони почали читати лекції по всій країні з цього питання. У той час жінки не виступали на публічних зборах, тому Сару вважали лідером феміністичних питань. Вона відкрито кинула виклик жіночим домашнім ролям.
Її пам'ятають на Бостонській стезі жіночої спадщини.
Погляди на віру і творіння
Погляди Сари Грімке на скасування рабства чітко випливають з її активності, і вона була головною учасницею цього руху. Ці погляди були вкорінені в її квакерській вірі, вона вірила, як і її сестра, що рабство суперечить волі Бога. Подібним чином її погляди на права жінок ґрунтуються на Біблії. Вона мала тверду думку, особливо щодо історії створення. Вона вірила, що Адам та Єва були створені рівними, на відміну від багатьох, хто вірив, що Єва була даром для Адама. Вона також покладає більшу частину провини за гріхопадіння на Адама, якого спокусив рівний, а не на Єву, яке спокусило надприродне зло, що пробачно, враховуючи її невинність. Це був головний аргумент у листі Грімке під назвою «Первісна рівність жінки», який описує її погляд на рівність статей, про яку згадується і в інших листах.
Сара Грімке використовувала Святе Письмо в більшості своїх творів, які демонстрували відданість квакерству та щиру віру в сумісність з активізмом. У 1837 році Сара відповіла на пастирський лист, який посилив біблійні тлумачення, підтримуючи роль жінок лише в «приватній сфері», використовуючи Святе Письмо, щоб забезпечити переваги та силу цієї позиції. Сара відповіла на цей лист також Святим Письмом, заохочуючи жінок взяти девіз: «Господь моє світло й моє спасіння; кого мені боятися? Господь — сила мого життя; кого мені боятися?» Вона повинна відчувати, якщо вона вірно вважає, що виконує один із найважливіших обов'язків, покладених на неї як відповідальну істоту, і що її характер, замість того, щоб бути «неприродним», цілком відповідає «Його волі». Її віра та близькість до Бога були вирішальним фактором здатності не боятися під час протистояння та гарно виступати від імені жінок і рабів.
Авторка
Сара написала серію листів про жінок та їхнє місце в суспільстві, зокрема в церкві, які пізніше були зібрані в книгу «Листи про рівність статей і становище жінок». Саме в цих листах вона обговорює несправедливість стосовно жінок, що суперечить Біблії, і дає поради, як жінкам боротися з цими проблемами. Ця книга вийшла друком у 1838 році, але її листи та листи сестри, розповсюджувались роками завдяки публікації їхніх творів у «Ліберейторі» Вільямом Ллойдом Ґаррісоном.
У своєму першому листі від 11 січня 1837 року вона стверджує, що покладається виключно на Святе Письмо, оскільки вважає, що «майже все, що було написано на цю тему [жіночу сферу], було результатом неправильного уявлення простих істин, відкритих у Святому Письмі», окреслюючи чіткий намір і мету для наступного аналізу. Саме в цих листах вона засуджує поводження американських чоловіків із жінками та рабами просто як з засобом просування та отримання вигоди. Листи 5-8 присвячені оцінці становища жінок у різних країнах, включно з Азією, Африкою, Гренландією та США, розкриваючи глибину та широту її інтересу до жіночих проблем. Пізніше вона заявляє, що чоловіки однаково винні в «гріхопадінні» (Адама та Єви в Біблії) людства, і таким чином спростовує вічне покарання, раніше покладене на жінок через їхню безвідповідальність. У кінці своїх листів вона визнає разючі ідеї, і новизну цих дискусій серед християн, але закликає «досліджувати їх безстрашно і з молитвою та не ухилятися від розгляду», що було характерним для її творів і промов.
У популярній культурі
- У 1973 році Рут Бейдер Гінзбург процитувала Сару Грімке: «Я не прошу жодних послуг для своєї статі. Усе, чого я прошу від наших братів, це те, щоб вони прибрали свої ноги з нашої шиї», коли вона виступала зі своїми першими усними аргументами у Верховному суді у справі Фронтьєро проти Річардсона; вона повторила це знову у фільмі «РБГ» (2018).
- У 1998 році Грімке зарахували до Національної зали слави жінок.
- Сара Грімке та її сестра Анджеліна Грімке Велд з'являються як головні героїні п'єси Ейна Гордона «Якби вона стояла» 2013 року, створеної на замовлення Painted Bride Art Center у Філадельфії.
- Письменниця Сью Монк Кідд написала роман «Винахід крил» (2014) на основі життя Сари Грімке.
Примітки
- SNAC — 2010.
- VanBurkleo S. F., Miles M. J. Grimké, Sarah Moore (26 November 1792–23 December 1873), abolitionist, writer-educator, and women's rights pioneer // American National Biography Online / S. Ware — [New York]: Oxford University Press, 2017. — ISSN 1470-6229 — doi:10.1093/ANB/9780198606697.ARTICLE.1500294
- FemBio database
- Willard F. GRIMKÉ, Miss Sarah Moore // A Woman of the Century: fourteen hundred-seventy biographical sketches accompanied by portraits of leading American women in all walks of life / F. Willard, M. Livermore — 1 — Buffalo: Charles Wells Moulton, 1893.
- GeneaStar
- (2002). Lift Up Thy Voice: The Grimke Family's Journey from Slaveholders to Civil Rights Leaders. New York: . ISBN .
- Lumpkin, Shirley. «American Women Prose Writers: 1820—1870» in Hudock, Amy E. and Rodier, Katharine. (eds.) Dictionary of Literary Biography v. 239. Detroit: Gale Group, 2001. From Literature Resource Center
- Taylor, Marion Ann and Heather E. Weir (2006). Let Her Speak for Herself: Nineteenth-Century Women Writing on Women in Genesis, Baylor University Press, p. 42.
- Sandra F. VanBurkleo, and Mary Jo Miles. Grimké, Sarah Moore, American National Biography Online, February 2000. Retrieved November 26, 2015.
- Durso (2003).
- The Hon. Thomas Smith Grimke. . Т. 10, № 10. December 1834. с. 289—291.
- Lerner (1998), p. 25.
- Grimké, Sarah. Letter addressed to Mary S. Parker, President of the Boston Female Anti-Slavery Society, in Letters on the Equality of the Sexes. [Архівовано 2009-07-24 у Portugese Web Archive]
- Ceplair (1989), p. xv.
- Mason [Lee], Maria Jefferson Carr Randolph; (1860). John Brown of Harper's Ferry : interesting correspondence between Mrs. Mason of Virginia and Mrs. Child. Edinburgh: Edinburgh Ladies' Emancipation Society. с. 5—6.
- Lerner (1998)
- Ritchie, Joy (2001). Available Means. Pittsburgh, PA: University of Pittsburgh Press.
- Ceplair (1989).
- Million, Joelle, Woman's Voice, Woman's Place: Lucy Stone and the Birth of the Women's Rights Movement. Praeger, 2003. , pp. 36, 68, 160.
- Downtown. Boston Women's Heritage Trail.
- (1838). Letters on the equality of the sexes, and the condition of woman. Addressed to Mary S. Parker, President of the Boston Female Anti-slavery Society. Boston: .
- Kerber, Linda K., ред. (4 лютого 2015). Women's America : refocusing the past. ISBN . OCLC 963703406.
- Sarah Grimke, Letter in Response to the Pastoral Letter. users.wfu.edu. Процитовано 25 листопада 2018.
- Browne, Stephen H. (1999). Angelina Grimké : rhetoric, identity, and the radical imagination. East Lansing, Mich.: Michigan State University Press. ISBN . OCLC 44957270.
- 'A tremendous legacy': capturing the life of Ruth Bader Ginsburg on film | Film. The Guardian. 3 травня 2018. Процитовано 12 серпня 2018.
- National Women's Hall of Fame, Sarah Grimké
- Salisbury, Stephen. «Painted Bride productions on 19th century women touch familiar issues», Philadelphia Inquirer (April 26, 2013)
- Bosman, Julie. «Oprah Winfrey Picks ‘Invention of Wings’ for Her Book Club», New York Times (December 10, 2013).
Література
- Claus Bernet. Сара Мур Грімке. // Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon., Sp. 559–64}}.
- Ceplair, Larry (1989). The Public Years of Sarah and Angelina Grimke: Selected Writings. New York: Columbia University Press.
- Downing, David C. (2007) A South Divided: Portraits of Dissent in the Confederacy. Nashville: Cumberland House.
- Durso, Pamela R. (2003). The Power of Woman: The life and writings of Sarah Moore Grimke. Mercer University Press
- Harrold, Stanley (1996). The Abolitionists and the South, 1831—1861. Lexington: The University Press of Kentucky.
- Lerner, Gerda (1971), The Grimke Sisters From South Carolina: Pioneers for Women's Rights and Abolition. New York: Schocken Books, 1971 and Cary, North Carolina: The University of North Carolina Press, 1998. .
- (1880). In Memory. Angelina Grimké Weld [In Memory of Sarah Moore Grimké]. Boston: "Printed Only for Private Circulation" [Theodore Dwight Weld].
Посилання
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
psevdonim Sara Mur GrimkeNarodilasya26 listopada 1792 1792 11 26 1 Charlston Pivdenna Karolina SShAPomerla23 grudnya 1873 1873 12 23 1 5 81 rik d Boston SShAKrayina SShADiyalnistaktivistka za prava zhinok politichnij teoretik pismennicyaBatkodMatidBrati sestrid d d i dAvtografNagorodiNacionalna zala slavi zhinok 1998 Sara Mur Grimke u Vikishovishi Vislovlyuvannya u Vikicitatah Sara Mur Grimke nar 26 listopada 1792 1792listopada26 pom 23 grudnya 1873 amerikanska abolicionistka yaka vvazhayetsya osnovopolozhniceyu ruhu za zhinoche viborche pravo xxi Vona narodilasya ta virosla u Pivdennij Karolini u vidomij zamozhnij rodini plantatoriv u 1820 h rokah pereyihala do Filadelfiyi shtat Pensilvaniya i stala kvakerom yak i yiyi molodsha sestra Andzhelina Sestri pochali vistupati na abolicionistskih lekciyah priyednavshis do zhinok yaki vistupali publichno na politichni temi she z kolonialnih chasiv zokrema Syuzanna Rajt Ganna Griffitts Syuzen B Entoni Elizabet Kedi Stenton j Anna Dikinson Voni rozpovidali pro svoyi znannya pro rabstvo z pershih vust zaklikali do skasuvannya rabstva a takozh stali aktivistami za prava zhinok Ranni rokiSara Grimke batki inodi nazivali yiyi Salli xi narodilasya v Pivdennij Karolini shostoyu xi z 14 ditej i drugoyu dochkoyu xi u sim yi Meri Smit i Dzhona Foshero Grimke Batko buv bagatim plantatorom advokatom i suddeyu u Pivdennij Karolini a v pevnij moment spikerom Palati predstavnikiv Pivdennoyi Karolini Rannij dosvid Sari z osvitoyu sformuvav yiyi majbutnye yak abolicionistki ta feministki U ditinstvi vona gostro usvidomlyuvala nepovnocinnist svoyeyi osviti porivnyano z klasichnoyu osvitoyu yiyi brativ Popri te sho yiyi sim ya viznavala yiyi neabiyakij intelekt vona ne mogla zdobuti serjoznu osvitu chi zdijsniti svoyu mriyu stati advokatom oskilki ci cili vvazhalisya nezhinochimi Yiyi navchali privatni vchiteli z predmetiv yaki vvazhalisya dorechnimi dlya molodoyi zhinki z pivdnya yiyi klasu sered nih francuzka mova vishivannya malyuvannya akvarellyu ta gra na klavesini Yiyi batko dozvoliv Sari vivchati geografiyu istoriyu ta matematiku za knizhkami z jogo biblioteki a takozh chitati jogo pidruchniki z prava odnak vin pidviv mezhu do yiyi vivchennya latini 1 Mati Sari Meri bula viddanoyu gospodineyu ta aktivnim chlenom gromadi Vona ocholyuvala Tovaristva blagodijnih zhinok Charlstona Meri takozh bula viddanoyu yepiskopalnoyu prihilniceyu i otzhe chasto prisvyachuvala sebe bidnim i zhinkam uv yaznenim u v yaznici nepodalik Vira Meri bula tverdoyu yiyi chislenni blagodijni zahodi zavazhali yij rozvivati nizhni stosunki zi svoyimi ditmi Pochuvayuchis obmezhenoyu u svoyij roli Sara vstanovila zv yazok z rabami svoyeyi rodini nastilki sho ce zanepokoyilo yiyi batkiv Pochinayuchi z 12 rokiv shonedili po obidi Sara vikladala biblijni uroki molodim rabam na plantaciyi Vona vidchajdushno pragnula navchiti yih samostijno chitati Svyate Pismo i voni hotili cogo prote batki zaboronili divchinci oskilki vchiti rabiv chitati bulo nezakonno Yiyi batki takozh kazali sho gramotnist lishe zrobit rabiv neshaslivimi ta nepokirnimi voni stanut nepridatnimi dlya fizichnoyi praci U Pivdennij Karolini navchannya rabiv chitannyu bulo zaboroneno z 1740 roku Sara tayemno navchila Getti svoyu osobistu rabinyu chitati j pisati ale koli yiyi batki pobachili molodu vchitelku za robotoyu palka vidpovid batka viyavilasya trivozhnoyu Vin buv rozlyuchenij i malo ne vidshmagav molodu rabinyu Strah stvoriti bidu dlya samih rabiv zavadiv Sari znovu vzyatisya za take zavdannya Rokami po tomu vona zgaduvala cej vipadok Ya vidchuvala majzhe zlovmisne zadovolennya navchayuchi svoyu malenku sluzhnicyu vnochi koli vona mala buti zajnyata rozchisuvannyam moyih pasm Svitlo pogasili zamkovu shilinu zakrili shirmoyu i mi lezhachi na zhivoti pered vognem z orfografichnim dovidnikom pid ochima kinuli viklik zakonam Pivdennoyi Karolini 2 Brat Sari Tomas vstupiv do Yelskoyi yuridichnoyi shkoli u 1805 roci 24 Pid chas svoyih vizitiv dodomu Tomas prodovzhuvav rozpovidati Sari pro nebezpeku Prosvitnictva ta vazhlivist religiyi Tomas pomer molodim u nekrolozi pro nogo zgaduvalos sho najbilshe pishavsya svoyeyu pobozhnistyu Ci ideyi v poyednanni z yiyi tayemnimi doslidzhennyami zakonu dali yij pevnu osnovu dlya yiyi podalshoyi diyalnosti yak aktivistki Yiyi batko zauvazhiv sho yakbi vona bula cholovikom vona stala b najkrashim yuristom u Pivdennij Karolini 2 Lerner navodit desho inshu versiyu u yakij batko skazav sho z neyi vijshov bi najkrashij yurist krayini Sara vvazhala svoyu nezdatnist zdobuti vishu osvitu nespravedlivoyu Yiyi divuvala povedinka sim yi ta susidiv yaki zaohochuvali rabiv hrestitisya ta vidviduvati bogosluzhinnya ale ne vvazhali yih spravzhnimi bratami ta sestrami po viri Z yunosti Sara vvazhala sho religiya povinna vidigravati aktivnishu rol u pokrashenni zhittya tih hto najbilshe postrazhdav Yiyi religijni poshuki priveli spochatku do presviterianstva vona navernulasya u 1817 roci xi Pislya pereyizdu do Filadelfiyi u 1821 roci vona priyednalasya do kvakeriv pro yakih diznalasya pid chas poperednogo vizitu zi svoyim batkom xi Tam vona stala vidvertim zahisnikom osviti ta viborchogo prava dlya afroamerikanciv i zhinok AbolicionistkaDo 1817 roku batko Sari buv serjozno hvorij likari Charlstona porekomenduvali poyihati do Filadelfiyi shob prokonsultuvatisya z Filipom Singom Fisikom Popri yiyi palki zaperechennya batko napolyagav shob 26 richna Sara suprovodzhuvala jogo yak doglyadalnicya Sara postupilasya voni poyihali na pivnich u travni 1819 roku Fisik viyaviv sho ne mozhe dopomogti ale zaproponuvav podihati morskim povitryam ribalskogo sela Long Branch Nyu Dzhersi Voni oselilisya v pansioni de cherez kilka tizhniv Dzhon Foshero Grimke pomer 34 37 42 Cej dosvid zrobiv Saru bilsh vpevnenoyu v sobi nezalezhnoyu ta moralno vidpovidalnoyu Vona virishila sho ne bude meshkati v Pivdennij Karolini Oskilki ya zalishila svij ridnij shtat cherez rabstvo ta zalishila budinok svoyih batkiv shob uniknuti zvukiv lyashannya batoga ta krikiv zamuchenih rabiv ya b z radistyu zabula zgadki pro sceni z yakimi ya bula znajoma Ale cogo ne mozhna zabuti Voni vinikayut v moyij pam yati yak zakrivavleni primari ta blagayut mene z neperebornoyu siloyu v im ya rozip yatogo Spasitelya v im ya lyudstva zaradi rabovlasnika a takozh rabini shob zasvidchiti zhahi ciyeyi Pivdennoyi tyurmi Pislya smerti batka vona zalishilasya u Filadelfiyi na kilka misyaciv ta zustrila Izraelya Morrisa yakij poznajomiv yiyi z kvakerstvom zokrema z tvorami Dzhona Vulmana Vona povernulasya do Charlstona prote virishila sho povernetsya do Filadelfiyi shob stati kvakerskim svyashennikom i zalishiti svoye yepiskopalne vihovannya Odnak vona opinilasya u gluhomu kuti koli yiyi neodnorazovo ignoruvali ta zakrivali radu kvakeriv de dominuvali choloviki Vidchuzhuyuchis vona piznishe napisala Ya dumayu sho zhoden zlochinec zasudzhenij do smerti ne mozhe divitisya na den strati z bilshim strahom nizh ya na nashi shorichni zbori 84 Vona povernulasya do Charlstona navesni 1827 roku shob vryatuvati svoyu sestru Andzhelinu vid obmezhen Pivdnya Andzhelina vidviduvala Saru u Filadelfiyi z lipnya do listopada togo zh roku ta povernulasya do Charlstona viddana viri kvakeriv Pokinuvshi Charlston Andzhelina ta Sara podorozhuvali po Novij Angliyi rozpovidayuchi pro abolicionistiv spochatku zvertayuchis do zhinok lishe u velikih salonah i malenkih cerkvah Yihni promovi shodo skasuvannya rabstva ta prav zhinok zbirali tisyach lyudej U listopadi 1829 roku Andzhelina priyednalasya do svoyeyi sestri u Filadelfiyi U nih davno buli blizki stosunki Protyagom bagatoh rokiv Andzhelina nazivala Saru matir yu oskilki vona bula yiyi hreshenoyu matir yu ta golovnim opikunom U 1868 roci Sara viyavila sho yiyi pokijnij brat mav troh pozashlyubnih siniv zmishanoyi rasi vid osobistoyi rabini Prijnyavshi yih u sim yu Sara nadala koshti dlya navchannya Archibalda Grimke ta Frensisa Dzhejmsa Grimke yaki zrobili uspishnu kar yeru odruzhilisya ta stali liderami afroamerikanskoyi spilnoti Najmolodshij Dzhon ne cikavivsya formalnoyu osvitoyu ta povernuvsya zhiti na Pivden AktivizmSara j Andzhelina pochali nenaviditi rabstvo ta vsi jogo prinizhennya Voni spodivalisya sho yihnya nova vira krashe sprijmatime yihni abolicionistski perekonannya Odnak yihni pershi sprobi vistupiti proti rabstva viklikali u nih trudnoshi v spilnoti kvakeriv Sestri napolyagali sho borotba za prava zhinok taka zh vazhliva yak borotba za skasuvannya rabstva Hocha Sara mala bazhannya ozbroyiti zhinok do ekonomichnoyi nezalezhnosti ta socialnoyi korisnosti voni prodovzhuvali zaznavati napadok navit z boku deyakih abolicionistiv yaki vvazhali yihnyu poziciyu krajnoyu U 1836 roci Sara opublikuvala Poslannya do duhovenstva pivdennih shtativ U 1837 roci Listi pro rivnist statej i stanovishe zhinok opublikuvali serijno v massachusetskij gazeti Spektejtor j odrazu z yavilis u Liberejtor gazeti yaku vidavav radikalnij abolicionist i lider ruhu za prav zhinok Vilyam Llojd Garrison Listi vijshli drukom yak kniga u 1838 roci Koli sestri perebuvali razom u Filadelfiyi voni prisvyatili sebe blagodijnosti ta Tovaristvu druziv nazva religiyi yaku chasto nazivayut kvakerami Sara pochala pracyuvati nad tim shob stati chlenom duhovenstva ale chleni cerkvi choloviki yiyi postijno vidmovlyali Priblizno u cej chas ritorika proti rabstva pochala vhoditi v publichnij diskurs Priyednavshis do svoyeyi sestri v Amerikanskomu tovaristvi borotbi z rabstvom u 1836 roci Sara spochatku vidchula sho znajshla misce do yakogo vona spravdi nalezhala de yiyi dumki ta ideyi zaohochuvalisya Odnak koli voni z Andzhelinoyu pochali govoriti ne lishe pro skasuvannya rabstva a j pro vazhlivist prav zhinok voni pochali stikatisya z kritikoyu Yihni publichni vistupi vvazhalisya nezhinochimi oskilki voni zvertalis do auditoriyi zmishanoyi stati yaku u toj chas nazivali rozpusnoyu Voni takozh diskutuvali z cholovikami yaki z nimi ne pogodzhuvalisya Ce bulo zanadto dlya shirokogo zagalu u 1837 roci ta sprichinilo bagato rizkih napadok na yihnyu zhinochist v odnij z versij pripuskalas dumka sho sestri buli prosto bidnimi starimi divami yaki z yavlyalis na publici shob znajti hoch yakogos cholovika gotovogo vzyati bodaj odnu z nih U 1838 roci Andzhelina vijshla zamizh za Teodora Velda providnogo borcya za skasuvannya rabstva yakij rizko kritikuvav dodavannya prav zhinok do cogo ruhu Vona vidijshla na zadnij plan ruhu stavshi druzhinoyu i matir yu ale ne vidrazu Sara zovsim perestala vistupati publichno Mabut Veld napisav yij lista de dokladno opisav yiyi nedoliki v movlenni Vin namagavsya poyasniti sho napisav ce z lyubovi do neyi ale dodav sho vona shkodit spravi a ne dopomagaye na vidminu vid svoyeyi sestri Odnak protyagom nastupnih rokiv Sara otrimuvala bagato prohan vistupiti yak j Andzhelina tomu zalishayutsya sumnivi chi buli yiyi nedoliki nastilki serjoznimi yak vin opisav Pid chas gromadyanskoyi vijni Sara pisala ta chitala lekciyi na pidtrimku prezidenta Avraama Linkolna Sara pracyuvala nad tim shob pozbaviti SShA rabstva hristiyanski cerkvi yaki stali nehristiyanskimi i uperedzhennya shodo afroamerikanciv i zhinok Yiyi tvori nadali takim borchinyam za viborche pravo yak Lyusi Stoun Elizabet Kedi Stenton i Lukreciya Mott kilka argumentiv ta idej yaki yim znadobilisya shob dopomogti pokinchiti z rabstvom i zapochatkuvati ruh za viborche pravo zhinok Saru Grimke vidnosyat do kategoriyi ne lishe abolicionistiv a j feministok oskilki vona kinula viklik Tovaristvu druziv yake reklamuvalo integraciyu zhinok ale zaperechuvalo yiyi Same cherez pragnennya skasuvati rabstvo vona stala bilsh chutlivoyu do obmezhen shodo zhinok Vona nastilki protivilasya pidporyadkuvannyu cholovikam sho vidmovilasya vijti zamizh I Sara i Andzhelina aktivno brali uchast u rusi proti rabstva ta vidavali tomi literaturi ta listiv na cyu temu Koli voni stali vidomimi voni pochali chitati lekciyi po vsij krayini z cogo pitannya U toj chas zhinki ne vistupali na publichnih zborah tomu Saru vvazhali liderom feministichnih pitan Vona vidkrito kinula viklik zhinochim domashnim rolyam Yiyi pam yatayut na Bostonskij stezi zhinochoyi spadshini Poglyadi na viru i tvorinnyaPoglyadi Sari Grimke na skasuvannya rabstva chitko viplivayut z yiyi aktivnosti i vona bula golovnoyu uchasniceyu cogo ruhu Ci poglyadi buli vkorineni v yiyi kvakerskij viri vona virila yak i yiyi sestra sho rabstvo superechit voli Boga Podibnim chinom yiyi poglyadi na prava zhinok gruntuyutsya na Bibliyi Vona mala tverdu dumku osoblivo shodo istoriyi stvorennya Vona virila sho Adam ta Yeva buli stvoreni rivnimi na vidminu vid bagatoh hto viriv sho Yeva bula darom dlya Adama Vona takozh pokladaye bilshu chastinu provini za grihopadinnya na Adama yakogo spokusiv rivnij a ne na Yevu yake spokusilo nadprirodne zlo sho probachno vrahovuyuchi yiyi nevinnist Ce buv golovnij argument u listi Grimke pid nazvoyu Pervisna rivnist zhinki yakij opisuye yiyi poglyad na rivnist statej pro yaku zgaduyetsya i v inshih listah Sara Grimke vikoristovuvala Svyate Pismo v bilshosti svoyih tvoriv yaki demonstruvali viddanist kvakerstvu ta shiru viru v sumisnist z aktivizmom U 1837 roci Sara vidpovila na pastirskij list yakij posiliv biblijni tlumachennya pidtrimuyuchi rol zhinok lishe v privatnij sferi vikoristovuyuchi Svyate Pismo shob zabezpechiti perevagi ta silu ciyeyi poziciyi Sara vidpovila na cej list takozh Svyatim Pismom zaohochuyuchi zhinok vzyati deviz Gospod moye svitlo j moye spasinnya kogo meni boyatisya Gospod sila mogo zhittya kogo meni boyatisya Vona povinna vidchuvati yaksho vona virno vvazhaye sho vikonuye odin iz najvazhlivishih obov yazkiv pokladenih na neyi yak vidpovidalnu istotu i sho yiyi harakter zamist togo shob buti neprirodnim cilkom vidpovidaye Jogo voli Yiyi vira ta blizkist do Boga buli virishalnim faktorom zdatnosti ne boyatisya pid chas protistoyannya ta garno vistupati vid imeni zhinok i rabiv AvtorkaSara napisala seriyu listiv pro zhinok ta yihnye misce v suspilstvi zokrema v cerkvi yaki piznishe buli zibrani v knigu Listi pro rivnist statej i stanovishe zhinok Same v cih listah vona obgovoryuye nespravedlivist stosovno zhinok sho superechit Bibliyi i daye poradi yak zhinkam borotisya z cimi problemami Cya kniga vijshla drukom u 1838 roci ale yiyi listi ta listi sestri rozpovsyudzhuvalis rokami zavdyaki publikaciyi yihnih tvoriv u Liberejtori Vilyamom Llojdom Garrisonom U svoyemu pershomu listi vid 11 sichnya 1837 roku vona stverdzhuye sho pokladayetsya viklyuchno na Svyate Pismo oskilki vvazhaye sho majzhe vse sho bulo napisano na cyu temu zhinochu sferu bulo rezultatom nepravilnogo uyavlennya prostih istin vidkritih u Svyatomu Pismi okreslyuyuchi chitkij namir i metu dlya nastupnogo analizu Same v cih listah vona zasudzhuye povodzhennya amerikanskih cholovikiv iz zhinkami ta rabami prosto yak z zasobom prosuvannya ta otrimannya vigodi Listi 5 8 prisvyacheni ocinci stanovisha zhinok u riznih krayinah vklyuchno z Aziyeyu Afrikoyu Grenlandiyeyu ta SShA rozkrivayuchi glibinu ta shirotu yiyi interesu do zhinochih problem Piznishe vona zayavlyaye sho choloviki odnakovo vinni v grihopadinni Adama ta Yevi v Bibliyi lyudstva i takim chinom sprostovuye vichne pokarannya ranishe pokladene na zhinok cherez yihnyu bezvidpovidalnist U kinci svoyih listiv vona viznaye razyuchi ideyi i noviznu cih diskusij sered hristiyan ale zaklikaye doslidzhuvati yih bezstrashno i z molitvoyu ta ne uhilyatisya vid rozglyadu sho bulo harakternim dlya yiyi tvoriv i promov U populyarnij kulturiU 1973 roci Rut Bejder Ginzburg procituvala Saru Grimke Ya ne proshu zhodnih poslug dlya svoyeyi stati Use chogo ya proshu vid nashih brativ ce te shob voni pribrali svoyi nogi z nashoyi shiyi koli vona vistupala zi svoyimi pershimi usnimi argumentami u Verhovnomu sudi u spravi Frontyero proti Richardsona vona povtorila ce znovu u filmi RBG 2018 U 1998 roci Grimke zarahuvali do Nacionalnoyi zali slavi zhinok Sara Grimke ta yiyi sestra Andzhelina Grimke Veld z yavlyayutsya yak golovni geroyini p yesi Ejna Gordona Yakbi vona stoyala 2013 roku stvorenoyi na zamovlennya Painted Bride Art Center u Filadelfiyi Pismennicya Syu Monk Kidd napisala roman Vinahid kril 2014 na osnovi zhittya Sari Grimke PrimitkiSNAC 2010 d Track Q29861311 VanBurkleo S F Miles M J Grimke Sarah Moore 26 November 1792 23 December 1873 abolitionist writer educator and women s rights pioneer American National Biography Online S Ware New York Oxford University Press 2017 ISSN 1470 6229 doi 10 1093 ANB 9780198606697 ARTICLE 1500294 d Track Q103860420d Track Q20824348d Track Q16983137 FemBio database d Track Q61356138 Willard F GRIMKE Miss Sarah Moore A Woman of the Century fourteen hundred seventy biographical sketches accompanied by portraits of leading American women in all walks of life F Willard M Livermore 1 Buffalo Charles Wells Moulton 1893 d Track Q450197d Track Q96744117d Track Q24205103d Track Q16856097d Track Q40435d Track Q6780099 GeneaStar d Track Q98769076d Track Q3100478 2002 Lift Up Thy Voice The Grimke Family s Journey from Slaveholders to Civil Rights Leaders New York ISBN 0 14 200103 1 Lumpkin Shirley American Women Prose Writers 1820 1870 in Hudock Amy E and Rodier Katharine eds Dictionary of Literary Biography v 239 Detroit Gale Group 2001 From Literature Resource Center Taylor Marion Ann and Heather E Weir 2006 Let Her Speak for Herself Nineteenth Century Women Writing on Women in Genesis Baylor University Press p 42 Sandra F VanBurkleo and Mary Jo Miles Grimke Sarah Moore American National Biography Online February 2000 Retrieved November 26 2015 Durso 2003 The Hon Thomas Smith Grimke T 10 10 December 1834 s 289 291 Lerner 1998 p 25 Grimke Sarah Letter addressed to Mary S Parker President of the Boston Female Anti Slavery Society in Letters on the Equality of the Sexes Arhivovano 2009 07 24 u Portugese Web Archive Ceplair 1989 p xv Mason Lee Maria Jefferson Carr Randolph 1860 John Brown of Harper s Ferry interesting correspondence between Mrs Mason of Virginia and Mrs Child Edinburgh Edinburgh Ladies Emancipation Society s 5 6 Lerner 1998 Ritchie Joy 2001 Available Means Pittsburgh PA University of Pittsburgh Press Ceplair 1989 Million Joelle Woman s Voice Woman s Place Lucy Stone and the Birth of the Women s Rights Movement Praeger 2003 ISBN 0 275 97877 X pp 36 68 160 Downtown Boston Women s Heritage Trail 1838 Letters on the equality of the sexes and the condition of woman Addressed to Mary S Parker President of the Boston Female Anti slavery Society Boston Kerber Linda K red 4 lyutogo 2015 Women s America refocusing the past ISBN 9780199349364 OCLC 963703406 Sarah Grimke Letter in Response to the Pastoral Letter users wfu edu Procitovano 25 listopada 2018 Browne Stephen H 1999 Angelina Grimke rhetoric identity and the radical imagination East Lansing Mich Michigan State University Press ISBN 978 0 87013 897 3 OCLC 44957270 A tremendous legacy capturing the life of Ruth Bader Ginsburg on film Film The Guardian 3 travnya 2018 Procitovano 12 serpnya 2018 National Women s Hall of Fame Sarah Grimke Salisbury Stephen Painted Bride productions on 19th century women touch familiar issues Philadelphia Inquirer April 26 2013 Bosman Julie Oprah Winfrey Picks Invention of Wings for Her Book Club New York Times December 10 2013 LiteraturaClaus Bernet Sara Mur Grimke Biographisch Bibliographisches Kirchenlexikon Sp 559 64 Ceplair Larry 1989 The Public Years of Sarah and Angelina Grimke Selected Writings New York Columbia University Press Downing David C 2007 A South Divided Portraits of Dissent in the Confederacy Nashville Cumberland House ISBN 978 1 58182 587 9 Durso Pamela R 2003 The Power of Woman The life and writings of Sarah Moore Grimke Mercer University Press Harrold Stanley 1996 The Abolitionists and the South 1831 1861 Lexington The University Press of Kentucky Lerner Gerda 1971 The Grimke Sisters From South Carolina Pioneers for Women s Rights and Abolition New York Schocken Books 1971 and Cary North Carolina The University of North Carolina Press 1998 ISBN 0 19 510603 2 1880 In Memory Angelina Grimke Weld In Memory of Sarah Moore Grimke Boston Printed Only for Private Circulation Theodore Dwight Weld Posilannya