Сакра-ді-Сан-Мікеле, або точніше абатство Сан-Мікеле-делла-К'юза, — архітектурний комплекс, розташований на вершині , біля входу до , в столичному місті Турин, у П'ємонті, на територіях муніципалітетів Сант-Амброджіо-ді-Туріно та К'юза-ді-Сан-Мікеле, трохи вище .
Сакра-ді-Сан-Мікеле | |
---|---|
![]() | |
45°05′52″ пн. ш. 7°20′35″ сх. д. / 45.09778600002777438° пн. ш. 7.34328200002777809° сх. д.Координати: 45°05′52″ пн. ш. 7°20′35″ сх. д. / 45.09778600002777438° пн. ш. 7.34328200002777809° сх. д. | |
Тип споруди | абатство d[1][2] і Q124830284?[2] |
Розташування | ![]() |
Початок будівництва | 10 століття |
Стиль | романський |
Належність | католицтво[3] |
Єпархія | d[3] і Q125398482? |
Стан | d[4] |
Адреса | Via alla Sacra, Via alla Sacra, 14, - Sant'Ambrogio di Torino[4], Via alla Sacra 14, 10057 Sant'ambrogio di Torino[1] і Via Alla Sacra 14, 10057 Sant'Ambrogio di Torino[2] |
Оригінальна назва | італ. San Michele |
Присвячення | Архангел Михаїл |
Покровитель | Архангел Михаїл |
Вебсайт | sacradisanmichele.com |
![]() Сакра-ді-Сан-Мікеле (Італія) | |
|
Розташований на величній основі висотою 26 метрів на висоті 960 метрів над рівнем моря з видом на вершину гори Піркіріано на межі між Коттськими Альпами та долиною По, є символічним пам'ятником П'ємонту та одна з найвидатніших релігійних архітектур цієї альпійської території, що належить , перша зупинка на італійській території Віа-Франциджена.
З XII по XV століття він прожив період свого максимального історичного блиску, ставши одним з головних центрів бенедиктинської духовності в Італії. У XIX столітті там було засновано . У 2015 році пам'ятка стала одним із переможців всесвітнього фотоконкурсу Вікі любить пам'ятки.
У ніч на 24 січня 2018 року Старий монастир Сакра зазнав значних пошкоджень внаслідок пожежі, що сталася на даху, не зачепивши архітектурно найважливішої частини, яка потребує капітального відновлення. Чернечий сценарій значною мірою надихнув Умберто Еко на історичний роман «Ім'я троянди».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTDFOaFkzSmhYMlJwWDFOaGJsOU5hV05vWld4bFgyVmZiVzl1ZEdsZlZtRnNiR1ZmWkdsZlUzVnpZUzVxY0djdk16QXdjSGd0VTJGamNtRmZaR2xmVTJGdVgwMXBZMmhsYkdWZlpWOXRiMjUwYVY5V1lXeHNaVjlrYVY5VGRYTmhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0wTDAxdmJtUnBYM0JoY21Gc2JHVnNhUzVxY0djdk16QXdjSGd0VFc5dVpHbGZjR0Z5WVd4c1pXeHBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0yTDB4aGNHbGtaVk4xY21sdlEyeGxiV1Z1ZEdVdWFuQm5Mekl5TUhCNExVeGhjR2xrWlZOMWNtbHZRMnhsYldWdWRHVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpoTDFKdmRtbHVaUzFXWldOamFHbHZUVzl1WVhOMFpYSnZMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFTYjNacGJtVXRWbVZqWTJocGIwMXZibUZ6ZEdWeWJ5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Вже в римські часи тут був військовий гарнізон, який стояв на спостереженні на у напрямку до галлів. На згадку про цей уривок збереглася меморіальна дошка в пам'ять про одну з римських родин, які жили там у I столітті, Суріо Клементе.
Римський каструм потім використовувався лангобардами для охорони вторгнень франків у контексті так званих лангобардських замків, деякі залишки яких залишилися в нижньому селі К'юза-ді-Сан-Мікеле. Культ Міхаеліка, який сповідували лангобарди, успадкував імператор Фрідріх I Барбаросса, який передав його своєму племіннику Фрідріху II фон Гогенштауфену, який, у свою чергу, поширив його на Королівство та Імперію. Широко поширений, є гіпотеза, що культ Архангела Михаїла вже був присутній у , починаючи приблизно з VI століття, періоду, коли була невелика каплиця, присвячена Архангелу.
У середині XI століття структуру абатства було доручено бенедиктинцям, які змогли поступово розвивати його духовне значення, надаючи притулок паломникам і захист населення цього району. У цей період була побудована будівля гостьового будинку, відокремлена від монастиря, і здатна вмістити численних паломників, які по Via Francigena, що проходить через Мон Сені, піднімалися туди, щоб знайти фізичне та духовне підкріплення.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN3TDFOaFkzSmhYMlJwWDFOaGJsOU5hV05vWld4bFh6SXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVk5oWTNKaFgyUnBYMU5oYmw5TmFXTm9aV3hsWHpJdWFuQm4uanBn.jpg)
Північна частина комплексу, нині в руїнах, була побудована в XII столітті як «Новий монастир», до якого були додані всі споруди для життя багатьох десятків ченців: келії, бібліотека, кухні, трапезна, майстерні.
У 1629 році монастир зазнав часткового занепаду через перехід французьких військ генерала Ніколя де Катіна. Подальше погіршення відбулося під час облоги Турина в 1706 році. Від цієї частини, насправді, сьогодні залишилися лише руїни, які виходять на Валь-ді-Суза: це, мабуть, була п'ятиповерхова будівля, велич якої проявляється у стінах, арках і колонах, частково помітних і сьогодні.
У 1622 році кардинал переконав Папу Григорія XV придушити весь комплекс, у якому зараз проживають лише три монахи, таким чином поклавши край багатовіковому бенедиктинського управління цим місцем. Останній дохід був призначений на будівництво Соборної церкви канонів церкви Сан-Лоренцо, поблизу Джавено, за кілька кілометрів на південь, яка замінила померлих ченців у їхніх зобов'язаннях щодо монастиря. Однак через кілька років Соборна церква не змогла впоратися з величезними витратами на управління Sacra, яка майже два століття залишалася в занедбаному стані.
У 1803 році Пій VII розпустив Колегію канонів Сакра папською буллою і під тиском Наполеона, який почав тиснути на кордони півострова, але той же понтифік відновив колегію після повернення з французького полону. 1817 р. з папською буллою Beati Petri Apostolorum Principis від 17 липня.
У 1836 році Карло Альберт Савойський, прагнучи відродити престиж П'ємонтської церкви та його сім'ї, вирішив заснувати релігійну конгрегацію на постійній основі. Він запропонував роботу Антоніо Росміні, молодому засновнику Інституту милосердя, який погодився там оселитися.
Папа Григорій XVI з доповіддю від серпня 1836 року призначив отців Росмінії розпорядниками священних і збережених абатських доходів. У той же час король довірив їм тіла двадцяти чотирьох королівських осіб Савойського дому, перенесені з Туринського собору, нині поховані в церкві в важких кам'яних саркофагах. Для перекладу тіл створено «Шлях князів». Лише пізніше до монастиря привезли 16 дуже важких кам'яних саркофагів, де ховали князів, княгинь і князів. Серед найвідоміших: Маргарита ді Валуа, дочка Франческо I і дружина Емануеле Філіберто; немовля герцог Франческо Джасінто ді Савойя, інтригуюча мати Вітторіо Амедео II, першого короля Сардинії Марії Джованни Баттіста Савойсько-Немурської та кардинала .
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkwTDFOaFkzSmhYMlJwWDFOaGJsOU5hV05vWld4bFh5MWZRMjl5Y0c5ZlkyVnVkSEpoYkdVdWFuQm5Mekl5TUhCNExWTmhZM0poWDJScFgxTmhibDlOYVdOb1pXeGxYeTFmUTI5eWNHOWZZMlZ1ZEhKaGJHVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Сакра-ді-Сан-Мікеле користувалася привілеєм abbatia nullius, тобто звільненням від юрисдикції єпископа, протягом багатьох століть, коли була придушена в 1803 році під час . У 1817 році абатство було відновлено, але втратило світський привілей за велінням Пія VII і було включено до єпархії Сузи.
Тут основоположними були архітектурні інтервенції відновлення та доповнення неороманських елементів, яких хотів , здійснені на рубежі XIX та XX століть, такі як сходи та льотні контрфорси на південній частині. Відтоді Сакра залишалася тихим місцем молитви та медитації, за винятком дужки в травні 1944 року, де вона була ареною загрозливого обшуку німецькими окупантами під час Другої світової війни.
У 1980 році письменник Умберто Еко був частково натхненний цим привабливим бенедиктинським абатством, щоб створити свій найвідоміший роман «Ім'я троянди». Спочатку також пропонувалося зняти сцени однойменного фільму Жана-Жака Анно в 1985 році, який потім був відхилений продюсерами фільму через високі витрати.
Також варто згадати роман 2011 року «Проклятий книготорговець», подія якого частково розгортається тут. Інші реставрації комплексу проводилися протягом 80-х і 90-х років. Особливе значення мав візит Папи Івана Павла II 14 липня 1991 року під час його візиту до єпархії Суза для беатифікації єпископа . В останні роки наплив туристів зробив односторонню дорогу на провінційній 188 від Фраза обов'язковою. Mortera di Avigliana в напрямку Colle Braida тільки для нерезидентів і на свята.
У 2016 році розпочато подальший проєкт реструктуризації та розширення всієї території з покращенням супутніх туристичних послуг. 15 березня 2017 року в Circolo dei Lettore в Турині громадськості представили кандидатуру абатства як об'єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО в рамках серійного сайту «Культурний ландшафт бенедиктинських поселень у середньовічній Італії». Увечері 24 січня 2018 року через ймовірне коротке замикання загорілася частина даху монастиря. Втручанням пожежної охорони, яке тривало кілька годин, вдалося локалізувати полум'я та обмежити збитки. Ніхто не причетний і не постраждав.
Хронотаксис настоятелів
Ігумени-ченці
З моменту свого виникнення до 1380 р. було 27 монастирських настоятелів, нижче наведено список деяких з періодом регентства абатства :
- Адверто (999—1002)
- Бенедикт І (1002—1045)
- Петро I (1045—1066)
- Бенедикт II (1066—1091)
- Вільгельм I (1091—1095)
- Ерменегальдо (1095—1124)
- Гауфрідо (1124—1142)
- Боніфацій I (1142—1148)
- Стефан (1148—1170)
- Бенедикт III (1170—1200)
- Петро II (1200—1227)
- Ілля (1227—1239)
- Матвій (1239—1244)
- Вільгельм II де ла Шамбр (1244—1261)
- Декано (1261—1283)
- Раймондо (1283—1292)
- Річард (1292—1298)
- Андреа (1298—1308)
- Антоній (1308—1310)
- Вільгельм III Савойський (1310—1325)
- Рудольф з Момбелло (1325—1359)
- Угоне з Марбоско (1359—1361)
- Джеймс (1361—1362)
- Петро з Фонгерета (1362—1379)
Похвальні настоятелі
З 1381 по 1826 рік абатством керували 26 похвальних абатів:
- Гвідо ді Саорджіо (1381—1391)
- — єпископ (1391—1408)
- — єпископ (1408—1411)
- — кардинал (1411—1421)
- Джованні Сейтур'є — радник Амедея VIII (1421—1446)
- — єпископ (1446—1461)
- — єпископ (1461—1503)
- — єпископ (1503—1522)
- — кардинал (1522—1535)
- — кардинал (1535—1535)
- — кардинал (1535—1538)
- — кардинал (1538—1549)
- Філіберто Ферреро — кардинал (1549—1560)
- — кардинал (1560—1585)
- — кардинал (1585—1598)
- Лоренцо Капрі — граф і губернатор Туринської цитаделі (1598—1603)
- — наслідний принц (1603—1604)
- Джованні Ботеро — пресвітер (1604—1611)
- — кардинал (1611—1642)
- Антоній Савойський — генерал (1642—1698)
- Євген Савойський Суассон — генерал (1698—1736)
- Вакантний (1736—1742)
- — кардинал (1742—1757)
- Вакантний (1757—1759)
- — кардинал (1759—1774)
- Вакантний (1774—1777)
- — кардинал (1777—1818)
- Чезаре Гарретті з графів Феррере — дворянин (1818—1826)
- Джузеппе Качерано з — дворянин (1826)
Росмінянські ректори
- Андреа Алотто (1943—1946)
- Андреа Алотто (1951—1984) (вдруге)
- Анджело Джупоні (1984—1990)
- Антоніо Сальваторі (1990—2003)
- Джузеппе Багаттіні (2003—2018)
- Папа Клаудіо Массіміліано (з 2018)
Галерея
- Вид з повітря спереду
- Вид збоку
- Vista dalla valle
- Veduta della dalla sacra
- Загальний вигляд
- Могили монахів, сьогодні — руїни
- Вежа Бель Альда
- Деталь внутрішньої колонади Зодіакальних воріт
- Il Coro Vecchio contornato da preziosi dipinti, tra cui il Trittico di (1520 circa), e tombe di alcuni principi di casa Savoia
- Grande affresco dell'Assunzione (1505) di Secondo Delbosco di Poirino
- Мадонна делла Пера (кінець XV — початок XVI століття) Секондо Дельбоско ді Пуаріно та його учня
- Вид на алтар
- Сакра-ді-Сан-Мікеле, вид з так званої «Гробниці монахів»
- Сходи мертвих у Сакра-ді-Сан-Мікеле, Массімо д'Адзеліо, папір, олія, 1828–1829
- Studio per la Sacra verso settentrione, Massimo d'Azeglio, olio su tela, 1828–1829
- Сакра-ді-Сан-Мікеле, вид з так званої «Гробниці монахів»
Примітки
- Indagine sui musei e le istituzioni similari — 2022.
- Indagine sui musei e le istituzioni similari — 2024.
- Città e Cattedrali
- dati.beniculturali.it — 2014.
- Val di Susa, la bellezza sacra di San Michele. 15 листопада 2015.
{{}}
:|archive-date=
вимагає|archive-url=
() - Legge regionale n. 68 del 21 dicembre 1994
- Itinerario lungo la via Sacra Langobardorum e la Via Francigena.
{{}}
:|archive-date=
вимагає|archive-url=
() - La Via Sacra Langobardorum.
- . Архів оригіналу за 29 липня 2021. Процитовано 2 травня 2022.
- C. Nocera (5 novembre 2015). La Sacra di San Michele va sul podio di Wiki Loves Monuments. Val Susa Oggi.
- Marco Gritti (25 gennaio 2018). Ecco cosa non vedremo più nella Sacra di San Michele. AGI.
- Sacra di San Michele: partono i restauri, ma scarseggiano i soldi. Appello per trovare finanziatori. 9 luglio 2016.
- Massimo Polidoro (2018). Atlante dei luoghi misteriosi d'Italia. Giunti. ISBN .
- Sacra di S. Michele - Elogi in tre lingue. La Stampa. с. 43.
- . Архів оригіналу за 5 вересня 2017. Процитовано 2 травня 2022.
- La Sacra di San Michele.
- All'inizio del romanzo Eco scrive: «Come ci inerpicavamo per il sentiero scosceso che si snodava intorno al monte, vidi l'abbazia. Non mi stupirono di essa le mura che la cingevano da ogni lato, simili ad altre che vidi in tutto il mondo cristiano, ma la mole di quello che poi appresi essere l'Edificio. Le sue mura sembravano crescere dalle falde stesse del monte, su cui s'innervavano a strapiombo. Dico che in certi punti, dal basso, sembrava che la roccia si prolungasse verso il cielo, senza soluzione di tinte e di materia, e diventasse a un certo punto e torrione (opera di giganti che avessero gran familiarità e con la terra e col cielo)»
- . Архів оригіналу за 12 жовтня 2013. Процитовано 2 травня 2022.
- Lettera di U.Eco al Rettore A. Salvatori, 20 febbraio 1995.
- Il Piemonte candida la Sacra di San Michele a patrimonio UNESCO.
- Fiamme alla Sacra di San Michele, brucia il tetto del convento. 24 січня 2018.
- Giovanni Gaddo, La Sacra di San Michele in Val di Susa, Domodossola, S.A.L.E., 1936
- Il Collegio è stato soppresso nel periodo compreso tra il 1803 e il 1817.
- Visita virtuale abbazia, Coro Vecchio, sacradisanmichele.com
Бібліографія
- Chronica monasterii Sancti Michaelis Clusini, під редакцією Г. Шварца та Е. Абегга, в MGH, Scriptores, XXX, 2, Лейпциг 1929.
- Джованні Табакко, «Від Новалеси до Сан Мікеле делла К'юза». в: Монастирі у Верхній Італії після вторгнення сарацинів і мадяр (1966): 502—526.
- Джузеппе Серджі, Історіографічна постановка С. Мікеле делла К'юза. Культура між релігійною напругою та земною пропагандою, Боргоне ді Суза, Меллі, 1983.
Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Principali monumenti religiosi del Piemonte
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Sakra di San Mikele abo tochnishe abatstvo San Mikele della K yuza arhitekturnij kompleks roztashovanij na vershini bilya vhodu do v stolichnomu misti Turin u P yemonti na teritoriyah municipalitetiv Sant Ambrodzhio di Turino ta K yuza di San Mikele trohi vishe Sakra di San Mikele45 05 52 pn sh 7 20 35 sh d 45 09778600002777438 pn sh 7 34328200002777809 sh d 45 09778600002777438 7 34328200002777809 Koordinati 45 05 52 pn sh 7 20 35 sh d 45 09778600002777438 pn sh 7 34328200002777809 sh d 45 09778600002777438 7 34328200002777809Tip sporudi abatstvo d 1 2 i Q124830284 2 Roztashuvannya Italiya 2 Sant Ambrodzho di Torino 1 Pochatok budivnictva 10 stolittyaStil romanskijNalezhnist katolictvo 3 Yeparhiya d 3 i Q125398482 Stan d 4 Adresa Via alla Sacra Via alla Sacra 14 Sant Ambrogio di Torino 4 Via alla Sacra 14 10057 Sant ambrogio di Torino 1 i Via Alla Sacra 14 10057 Sant Ambrogio di Torino 2 Originalna nazva ital San MichelePrisvyachennya Arhangel MihayilPokrovitel Arhangel MihayilVebsajt sacradisanmichele comSakra di San Mikele Italiya Sakra di San Mikele u Vikishovishi Roztashovanij na velichnij osnovi visotoyu 26 metriv na visoti 960 metriv nad rivnem morya z vidom na vershinu gori Pirkiriano na mezhi mizh Kottskimi Alpami ta dolinoyu Po ye simvolichnim pam yatnikom P yemontu ta odna z najvidatnishih religijnih arhitektur ciyeyi alpijskoyi teritoriyi sho nalezhit persha zupinka na italijskij teritoriyi Via Francidzhena Z XII po XV stolittya vin prozhiv period svogo maksimalnogo istorichnogo blisku stavshi odnim z golovnih centriv benediktinskoyi duhovnosti v Italiyi U XIX stolitti tam bulo zasnovano U 2015 roci pam yatka stala odnim iz peremozhciv vsesvitnogo fotokonkursu Viki lyubit pam yatki U nich na 24 sichnya 2018 roku Starij monastir Sakra zaznav znachnih poshkodzhen vnaslidok pozhezhi sho stalasya na dahu ne zachepivshi arhitekturno najvazhlivishoyi chastini yaka potrebuye kapitalnogo vidnovlennya Chernechij scenarij znachnoyu miroyu nadihnuv Umberto Eko na istorichnij roman Im ya troyandi Sacra di San Michele TO na gori Pirkiriano na zadnomu plani gori Val di Suza Sakra di San Mikele ta kometa Neovajz vlitku 2020 roku IstoriyaMemorialna doshka z mogili Surio Klemente sina Mogecio Surio ta Orbia Vibia ta jogo druzhini Aureliyi Kvarti Ruyini tak zvanogo Novogo monastirya na pivnichno zahidnij storoni Torre della Bell Alda i ruyini Novogo monastirya Vzhe v rimski chasi tut buv vijskovij garnizon yakij stoyav na sposterezhenni na u napryamku do galliv Na zgadku pro cej urivok zbereglasya memorialna doshka v pam yat pro odnu z rimskih rodin yaki zhili tam u I stolitti Surio Klemente Rimskij kastrum potim vikoristovuvavsya langobardami dlya ohoroni vtorgnen frankiv u konteksti tak zvanih langobardskih zamkiv deyaki zalishki yakih zalishilisya v nizhnomu seli K yuza di San Mikele Kult Mihaelika yakij spoviduvali langobardi uspadkuvav imperator Fridrih I Barbarossa yakij peredav jogo svoyemu pleminniku Fridrihu II fon Gogenshtaufenu yakij u svoyu chergu poshiriv jogo na Korolivstvo ta Imperiyu Shiroko poshirenij ye gipoteza sho kult Arhangela Mihayila vzhe buv prisutnij u pochinayuchi priblizno z VI stolittya periodu koli bula nevelika kaplicya prisvyachena Arhangelu Inter yer cerkvi Do vhodu v cerkvu vedut kruti ta suvori shodi mertvih zbudovani iz zelenogo kamenyu posered vistupayuchih skel U seredini XI stolittya strukturu abatstva bulo dorucheno benediktincyam yaki zmogli postupovo rozvivati jogo duhovne znachennya nadayuchi pritulok palomnikam i zahist naselennya cogo rajonu U cej period bula pobudovana budivlya gostovogo budinku vidokremlena vid monastirya i zdatna vmistiti chislennih palomnikiv yaki po Via Francigena sho prohodit cherez Mon Seni pidnimalisya tudi shob znajti fizichne ta duhovne pidkriplennya Unizu livoruch gostovij budinok monastir u centri ta cerkva vgori Pivnichna chastina kompleksu nini v ruyinah bula pobudovana v XII stolitti yak Novij monastir do yakogo buli dodani vsi sporudi dlya zhittya bagatoh desyatkiv chenciv keliyi biblioteka kuhni trapezna majsterni U 1629 roci monastir zaznav chastkovogo zanepadu cherez perehid francuzkih vijsk generala Nikolya de Katina Podalshe pogirshennya vidbulosya pid chas oblogi Turina v 1706 roci Vid ciyeyi chastini naspravdi sogodni zalishilisya lishe ruyini yaki vihodyat na Val di Suza ce mabut bula p yatipoverhova budivlya velich yakoyi proyavlyayetsya u stinah arkah i kolonah chastkovo pomitnih i sogodni U 1622 roci kardinal perekonav Papu Grigoriya XV pridushiti ves kompleks u yakomu zaraz prozhivayut lishe tri monahi takim chinom poklavshi kraj bagatovikovomu benediktinskogo upravlinnya cim miscem Ostannij dohid buv priznachenij na budivnictvo Sobornoyi cerkvi kanoniv cerkvi San Lorenco poblizu Dzhaveno za kilka kilometriv na pivden yaka zaminila pomerlih chenciv u yihnih zobov yazannyah shodo monastirya Odnak cherez kilka rokiv Soborna cerkva ne zmogla vporatisya z velicheznimi vitratami na upravlinnya Sacra yaka majzhe dva stolittya zalishalasya v zanedbanomu stani U 1803 roci Pij VII rozpustiv Kolegiyu kanoniv Sakra papskoyu bulloyu i pid tiskom Napoleona yakij pochav tisnuti na kordoni pivostrova ale toj zhe pontifik vidnoviv kolegiyu pislya povernennya z francuzkogo polonu 1817 r z papskoyu bulloyu Beati Petri Apostolorum Principis vid 17 lipnya U 1836 roci Karlo Albert Savojskij pragnuchi vidroditi prestizh P yemontskoyi cerkvi ta jogo sim yi virishiv zasnuvati religijnu kongregaciyu na postijnij osnovi Vin zaproponuvav robotu Antonio Rosmini molodomu zasnovniku Institutu miloserdya yakij pogodivsya tam oselitisya Papa Grigorij XVI z dopoviddyu vid serpnya 1836 roku priznachiv otciv Rosminiyi rozporyadnikami svyashennih i zberezhenih abatskih dohodiv U toj zhe chas korol doviriv yim tila dvadcyati chotiroh korolivskih osib Savojskogo domu pereneseni z Turinskogo soboru nini pohovani v cerkvi v vazhkih kam yanih sarkofagah Dlya perekladu til stvoreno Shlyah knyaziv Lishe piznishe do monastirya privezli 16 duzhe vazhkih kam yanih sarkofagiv de hovali knyaziv knyagin i knyaziv Sered najvidomishih Margarita di Valua dochka Franchesko I i druzhina Emanuele Filiberto nemovlya gercog Franchesko Dzhasinto di Savojya intriguyucha mati Vittorio Amedeo II pershogo korolya Sardiniyi Mariyi Dzhovanni Battista Savojsko Nemurskoyi ta kardinala Centralna budivlya abatstva unizu zliva na skeli mizh monastirem i cerkvoyu bronzova statuya sv Arhangela Mihayila stvorena v 2005 roci pivdenno tirolskim skulptorom Polom Moroderom Sakra di San Mikele koristuvalasya privileyem abbatia nullius tobto zvilnennyam vid yurisdikciyi yepiskopa protyagom bagatoh stolit koli bula pridushena v 1803 roci pid chas U 1817 roci abatstvo bulo vidnovleno ale vtratilo svitskij privilej za velinnyam Piya VII i bulo vklyucheno do yeparhiyi Suzi Tut osnovopolozhnimi buli arhitekturni intervenciyi vidnovlennya ta dopovnennya neoromanskih elementiv yakih hotiv zdijsneni na rubezhi XIX ta XX stolit taki yak shodi ta lotni kontrforsi na pivdennij chastini Vidtodi Sakra zalishalasya tihim miscem molitvi ta meditaciyi za vinyatkom duzhki v travni 1944 roku de vona bula arenoyu zagrozlivogo obshuku nimeckimi okupantami pid chas Drugoyi svitovoyi vijni U 1980 roci pismennik Umberto Eko buv chastkovo nathnennij cim privablivim benediktinskim abatstvom shob stvoriti svij najvidomishij roman Im ya troyandi Spochatku takozh proponuvalosya znyati sceni odnojmennogo filmu Zhana Zhaka Anno v 1985 roci yakij potim buv vidhilenij prodyuserami filmu cherez visoki vitrati Takozh varto zgadati roman 2011 roku Proklyatij knigotorgovec podiya yakogo chastkovo rozgortayetsya tut Inshi restavraciyi kompleksu provodilisya protyagom 80 h i 90 h rokiv Osoblive znachennya mav vizit Papi Ivana Pavla II 14 lipnya 1991 roku pid chas jogo vizitu do yeparhiyi Suza dlya beatifikaciyi yepiskopa V ostanni roki napliv turistiv zrobiv odnostoronnyu dorogu na provincijnij 188 vid Fraza obov yazkovoyu Mortera di Avigliana v napryamku Colle Braida tilki dlya nerezidentiv i na svyata U 2016 roci rozpochato podalshij proyekt restrukturizaciyi ta rozshirennya vsiyeyi teritoriyi z pokrashennyam suputnih turistichnih poslug 15 bereznya 2017 roku v Circolo dei Lettore v Turini gromadskosti predstavili kandidaturu abatstva yak ob yekta Vsesvitnoyi spadshini YuNESKO v ramkah serijnogo sajtu Kulturnij landshaft benediktinskih poselen u serednovichnij Italiyi Uvecheri 24 sichnya 2018 roku cherez jmovirne korotke zamikannya zagorilasya chastina dahu monastirya Vtruchannyam pozhezhnoyi ohoroni yake trivalo kilka godin vdalosya lokalizuvati polum ya ta obmezhiti zbitki Nihto ne prichetnij i ne postrazhdav Hronotaksis nastoyatelivIgumeni chenci Z momentu svogo viniknennya do 1380 r bulo 27 monastirskih nastoyateliv nizhche navedeno spisok deyakih z periodom regentstva abatstva Adverto 999 1002 Benedikt I 1002 1045 Petro I 1045 1066 Benedikt II 1066 1091 Vilgelm I 1091 1095 Ermenegaldo 1095 1124 Gaufrido 1124 1142 Bonifacij I 1142 1148 Stefan 1148 1170 Benedikt III 1170 1200 Petro II 1200 1227 Illya 1227 1239 Matvij 1239 1244 Vilgelm II de la Shambr 1244 1261 Dekano 1261 1283 Rajmondo 1283 1292 Richard 1292 1298 Andrea 1298 1308 Antonij 1308 1310 Vilgelm III Savojskij 1310 1325 Rudolf z Mombello 1325 1359 Ugone z Marbosko 1359 1361 Dzhejms 1361 1362 Petro z Fongereta 1362 1379 Pohvalni nastoyateli Z 1381 po 1826 rik abatstvom keruvali 26 pohvalnih abativ Gvido di Saordzhio 1381 1391 yepiskop 1391 1408 yepiskop 1408 1411 kardinal 1411 1421 Dzhovanni Sejtur ye radnik Amedeya VIII 1421 1446 yepiskop 1446 1461 yepiskop 1461 1503 yepiskop 1503 1522 kardinal 1522 1535 kardinal 1535 1535 kardinal 1535 1538 kardinal 1538 1549 Filiberto Ferrero kardinal 1549 1560 kardinal 1560 1585 kardinal 1585 1598 Lorenco Kapri graf i gubernator Turinskoyi citadeli 1598 1603 naslidnij princ 1603 1604 Dzhovanni Botero presviter 1604 1611 kardinal 1611 1642 Antonij Savojskij general 1642 1698 Yevgen Savojskij Suasson general 1698 1736 Vakantnij 1736 1742 kardinal 1742 1757 Vakantnij 1757 1759 kardinal 1759 1774 Vakantnij 1774 1777 kardinal 1777 1818 Chezare Garretti z grafiv Ferrere dvoryanin 1818 1826 Dzhuzeppe Kacherano z dvoryanin 1826 Dorizhka dlya muliv sho vede vid Sant Ambrodzho do abatstva Rosminyanski rektori Andrea Alotto 1943 1946 Andrea Alotto 1951 1984 vdruge Andzhelo Dzhuponi 1984 1990 Antonio Salvatori 1990 2003 Dzhuzeppe Bagattini 2003 2018 Papa Klaudio Massimiliano z 2018 GalereyaVid z povitrya speredu Vid zboku Vista dalla valle Veduta della dalla sacra Zagalnij viglyad Mogili monahiv sogodni ruyini Vezha Bel Alda Detal vnutrishnoyi kolonadi Zodiakalnih vorit Il Coro Vecchio contornato da preziosi dipinti tra cui il Trittico di 1520 circa e tombe di alcuni principi di casa Savoia Grande affresco dell Assunzione 1505 di Secondo Delbosco di Poirino Madonna della Pera kinec XV pochatok XVI stolittya Sekondo Delbosko di Puarino ta jogo uchnya Vid na altar Sakra di San Mikele vid z tak zvanoyi Grobnici monahiv Shodi mertvih u Sakra di San Mikele Massimo d Adzelio papir oliya 1828 1829 Studio per la Sacra verso settentrione Massimo d Azeglio olio su tela 1828 1829 Sakra di San Mikele vid z tak zvanoyi Grobnici monahiv PrimitkiIndagine sui musei e le istituzioni similari 2022 d Track Q112132470 Indagine sui musei e le istituzioni similari 2024 d Track Q124818240 Citta e Cattedrali d Track Q107433034 dati beniculturali it 2014 d Track Q52897564 Val di Susa la bellezza sacra di San Michele 15 listopada 2015 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a archive date vimagaye archive url dovidka Legge regionale n 68 del 21 dicembre 1994 Itinerario lungo la via Sacra Langobardorum e la Via Francigena a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a archive date vimagaye archive url dovidka La Via Sacra Langobardorum Arhiv originalu za 29 lipnya 2021 Procitovano 2 travnya 2022 C Nocera 5 novembre 2015 La Sacra di San Michele va sul podio di Wiki Loves Monuments Val Susa Oggi Marco Gritti 25 gennaio 2018 Ecco cosa non vedremo piu nella Sacra di San Michele AGI Sacra di San Michele partono i restauri ma scarseggiano i soldi Appello per trovare finanziatori 9 luglio 2016 Massimo Polidoro 2018 Atlante dei luoghi misteriosi d Italia Giunti ISBN 9788858781142 Sacra di S Michele Elogi in tre lingue La Stampa s 43 Arhiv originalu za 5 veresnya 2017 Procitovano 2 travnya 2022 La Sacra di San Michele All inizio del romanzo Eco scrive Come ci inerpicavamo per il sentiero scosceso che si snodava intorno al monte vidi l abbazia Non mi stupirono di essa le mura che la cingevano da ogni lato simili ad altre che vidi in tutto il mondo cristiano ma la mole di quello che poi appresi essere l Edificio Le sue mura sembravano crescere dalle falde stesse del monte su cui s innervavano a strapiombo Dico che in certi punti dal basso sembrava che la roccia si prolungasse verso il cielo senza soluzione di tinte e di materia e diventasse a un certo punto e torrione opera di giganti che avessero gran familiarita e con la terra e col cielo Arhiv originalu za 12 zhovtnya 2013 Procitovano 2 travnya 2022 Lettera di U Eco al Rettore A Salvatori 20 febbraio 1995 Il Piemonte candida la Sacra di San Michele a patrimonio UNESCO Fiamme alla Sacra di San Michele brucia il tetto del convento 24 sichnya 2018 Giovanni Gaddo La Sacra di San Michele in Val di Susa Domodossola S A L E 1936 Il Collegio e stato soppresso nel periodo compreso tra il 1803 e il 1817 Visita virtuale abbazia Coro Vecchio sacradisanmichele comBibliografiyaChronica monasterii Sancti Michaelis Clusini pid redakciyeyu G Shvarca ta E Abegga v MGH Scriptores XXX 2 Lejpcig 1929 Dzhovanni Tabakko Vid Novalesi do San Mikele della K yuza v Monastiri u Verhnij Italiyi pislya vtorgnennya saraciniv i madyar 1966 502 526 Dzhuzeppe Serdzhi Istoriografichna postanovka S Mikele della K yuza Kultura mizh religijnoyu naprugoyu ta zemnoyu propagandoyu Borgone di Suza Melli 1983 Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Principali monumenti religiosi del Piemonte