Рожня́тів (також — Рожнітів, пол. Rożniatów) — селище в Україні, адміністративний центр Рожнятівської селищної громади Калуського району Івано-Франківської області. Населення складає 3907 осіб (станом на 1 січня 2017). В селищі розвинута лісова промисловість.
селище Рожнятів | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | |||||
Область | Івано-Франківська область | ||||
Район | Калуський район | ||||
Код КАТОТТГ | UA26060230010077999 | ||||
Основні дані | |||||
Засновано | XII століття | ||||
Колишня назва | Старе село | ||||
Статус | із 26 січня 2024 року | ||||
Площа | 19.23 км² | ||||
Населення | ▼ 3907 (01.01.2017) | ||||
Густота | 202 осіб/км²; | ||||
Поштовий індекс | 77600 | ||||
Телефонний код | +380 3474 | ||||
Географічні координати | 48°56′11″ пн. ш. 24°09′17″ сх. д. / 48.93639° пн. ш. 24.15472° сх. д.Координати: 48°56′11″ пн. ш. 24°09′17″ сх. д. / 48.93639° пн. ш. 24.15472° сх. д. | ||||
Водойма | р. Дуба, Лімниця, Калуське озеро (водосховище) | ||||
Відстань | |||||
Найближча залізнична станція: | Рожнятів | ||||
До станції: | 7 км | ||||
До райцентру: | |||||
- автошляхами: | 26 км | ||||
До обл. центру: | |||||
- залізницею: | 65 км | ||||
- автошляхами: | 55 км | ||||
Селищна влада | |||||
Адреса | 77600, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, с-ще Рожнятів, вул. Шкільна, 1 | ||||
Голова селищної ради | Василь Рибчак | ||||
Вебсторінка | rozhnrada.gov.ua | ||||
Карта | |||||
![]() Рожнятів | |||||
![]() Рожнятів | |||||
|
Географія
Селище Рожнятів розташоване за 55 км від обласного центру та 26 км від районного центру, біля підніжжя Ґорґанів, в долині річки Дуби, поблизу річки Лімниці.
До 17 липня 2020 року, до адміністративно-територіальної реформи, Рожнятівський район був одним з найбільших серед 14 районів Івано-Франківської області. Він межував з Богородчанським, Калуським та Долинським районами. На півдні простягається межа району з Закарпаттям. На території колишнього району знаходилися три селища, а також 49 сіл. 70 % території району вкрито лісами. Територія Рожнятівського району охоплювала декілька високих пасем Ґорґан. Одним з таких є хребет Матагів. На ньому знаходяться одні з найвищих вершин Ґорґан — Висока (1806), Ігровець (1808), Середня(1638). Південніше височіє гора Сивуля (1836 м) — найвища гора Ґорґан. Паралельно до Матагова проходить ще один хребет, до якого належать вершини Ґрофа (1742 м), Паренки (1737 м), Попадя (1740 м).
Назва
Одні вважають, що назва Рожнятів походить від прізвища Рожнятовські, інші — від поселення різних людей, треті — від великої різні між татарами і русинами.[]
Історія
Цей розділ треба для відповідності Вікіпедії. (липень 2014) |
цього розділу під сумнівом. (липень 2014) |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU0TDFCUFRGOVNieVZETlNWQ1EyNXBZWFFsUXpNbFFqTjNYME5QUVM1emRtY3ZNakF3Y0hndFVFOU1YMUp2SlVNMUpVSkRibWxoZENWRE15VkNNM2RmUTA5QkxuTjJaeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Заснування
Рожнятів відомий ще у XII столітті і є найстарішим населеним пунктом колишнього Рожнятівського району. Відомо, що поселення Стрий, Перегінськ, Рожнятів та інші виникли десь у другій половині XII століття — за князювання Ярослава Осмомисла, який зводив низку захисних укріплень проти угорських загарбницьких військ, що просувалися на Галич уздовж річки Лімниці.
Перше поселення виникло в долині річки Дуба, як невелика осада, і називалося Старим Селом. Ця назва частини міста збереглася і донині. Поселення будувалося в густих лісах, і працьовитим селянам доводилося докладати багато зусиль, щоб обробити клаптики землі. Але основним заняттям жителів було скотарство.
За одними даними у XIII столітті, а за іншими — у XV столітті в Рожнятові було збудовано укріплений замок. Знаходився він на високому місці і був оточений глибоким ровом з водою, мав бійниці та два підземні ходи. В приміщені колишнього замку тепер райвідділ міліції. В книзі «Рожнятів. Сторінки історії» 2005 року читаємо: «У середині XVIII століття граф Скарбек на рожнятівській височині відбудував новий невеликий замок, який зберігається до теперішнього часу…». Хоча нинішня споруда мало нагадує замок — нема ні відповідних оборонних укріплень, ні інших неодмінних атрибутів замкової архітектури.
Точних відомостей, коли зведений замок у Рожнятові, немає. Одні датують XIII століттям, інші — XV століттям. Та дослідники краю, народні перекази і легенди засвідчують, що замок був добре укріплений. Р. Федоренко у своїх дослідженнях зазначає: «У Рожнятові було збудовано укріплений замок. Стояв він на високому місці і був оточений глибоким ровом з водою, мав бійниці та два підземні ходи. Один з цих ходів вів до урочища «Батин», а другий — до костелу…» Костел не міг бути місцем тривалого сховку під час набігів ворогів, тож підземний хід скорше давав змогу переховатися в замку у скрутну годину, міг використовуватися і для господарських потреб його власниками. Інший підземний хід — в урочище «Батин» — проклали, очевидно, виключно з метою переховування під час військової загрози. До таких висновків спонукають археологічні дослідження поляка І.Коперницького, й українських вчених М. Смішка та Ярослава Пастернака. Сучасні археологічні дослідження могли б відкрити чимало таємниць минулого, а підземні ходи під Рожнятовом відкрили б багато таємниць. Добре відомо, що лише з 1387 року Рожнятів опинився під владою Речі Посполитої, а всередині XVIII століття на рожнятівській височині граф Скарбек відбудував невеличкий замок тому, що на початку XVIII століття Рожнятів став його приватним містечком.
Під Польською владою
З 1387 до 1772 року Рожнятів був у складі Польщі та Речі Посполитої. Польські королі віддавали землі разом з селами у власність великим магнатам. Декілька століть Рожнятів переходив з рук у руки, доля ж його мешканців лишалася незмінною — вони стогнали в ярмі кріпосного права, жили в темряві та злиднях. Становище селян погіршувалося ще й тому, що магнати здавали свої маєтки частинами в оренду дрібній шляхті. Орендарі ж прагнули не тільки якомога більше накласти на селян повинностей, а й привласнити селянські землі. Свідченням цього є скарга мешканців Рожнятова на орендаря, що «їх власні ґрунти відняв і до двору приєднав».
В історичному документі згадується подія 29 червня 1411 року, про яку свідчив князь Федір Любартович у Жидачеві, про розподіл між селами Рожнятів і Нижній Струтин, що підтверджує зв'язок між давнішими поселеннями цих населених пунктів. У 1464 році є знову згадка про Рожнятів в «Актах городських і земських».
У XV—XVI століттях селище збільшується. У податковому реєстрі 1515 року в селі документується піп (отже, уже тоді була церква), млин і 5 ланів (близько 125 га) оброблюваної землі. В цей період на Рожнятів, як і на інші міста і села України, здійснювали набіги татари. Відомо чимало переказів про штурм замку та спалення околиць.
В середині XVII століття почалася визвольна війна українського народу проти панування поляків. Не обминула ця подія і наш край. Велике повстання під проводом отця Грабовського пройшло на Калущині і перекинулось на Рожнятів з околицями. Було спалено панський маєток у Сваричеві, захоплено замок у Рожнятові, а шляхту вибито. Восени 1648 року, коли селянсько-козацьке військо на чолі з Богданом Хмельницьким вступило на територію Галичини, багато жителів Рожнятова влилося в загони Семена Височана. Важливим етапом цієї боротьби було оволодіння Рожнятівським замком. Рожнятівські повстанці разом з мешканцями навколишніх сіл та міщанами з Калуша, озброєні гарматами, рушницями, гаківницями, почали його штурм. Перелякані шляхтичі не встояли перед натиском повсталих, покинули замок з усім скарбом і підземним ходом вийшли до лісу Батин. Але повстанці наздогнали їх біля Велдіжа (нині с. Шевченкове) і знищили. У 1649 році між Креховичами і Раковом відбулася битва, в якій було взято в полон чимало татар. За допомогу в цій війні владика Й.Шумлянський отримав від польського короля Яна III Собеського полонених татар та інші привілеї. Рожнятів розвивається, отримує право на проведення ярмарків.
Антифеодальна боротьба не припинялася і пізніше, змінювалися тільки її форми. Селяни нищили панське майно, часом вбивали шляхтичів. 1668 року галицький суд розглядав справу про вбивство шляхтича кріпаком з Рожнятова. На суді селянин зізнався, що він пана «вдарив по голові і з цього світу його згладив». Однією з форм протесту була втеча кріпаків. Щоб перешкодити цьому, поміщики домовлялися між собою про видачу втікачів. У 1694 році магнат Потоцький уклав спеціальний письмовий договір про це з власником Рожнятівського маєтку графом Скарбеком. Втікачі часто поповнювали загони опришків, які підтримували найтісніші зв'язки з селянами. Побратими в селах служили їм провідниками, надавали притулок, забезпечували харчами, переховували зброю, своєчасно повідомляли про небезпеку. Опришки мстили їх поневолювачам, роздавали селянам частину захопленого панського майна. Іван Баб'як із загону відважного ватажка Нестора подарував убогій жінці з Рожнятова 6 волів, яких він забрав у пана.
Церква Святого Архангела Михаїла з рожнятівського передмістя згадується 1684 року у реєстрі про сплату 5 злотих катедратика (столового податку). У реєстрі духовенства, церков і монастирів Львівської єпархії 1708 року згадується ще Церква Собору Пресвятої Богородиці з міста.
У 1703 році був побудований парафіяльний костел, в середині XVIII століття граф Скарбек відбудував замок, який зберігся дотепер. 1772 року в Галичину прийшла австрійська влада.
Під Австрійською владою
З 1772 року Галичина, за наслідками першого поділу Речі Посполитої, відійшла до Австрії. Австрійська влада ліквідувала права феодалів на міста — 14 листопада 1785 року Рожнятів офіційно отримав статус міста згідно з маґдебурзьким правом. У місті тоді було тільки 188 будинків і 1008 жителів. Цікаво прослідкувати в історичному контексті зміну чисельності населення від тих 1008 до 4000 жителів тепер. Врахування цього факту при вирішенні надання Рожнятову статусу міста на даному етапі має принципове значення. Скасування панщини у 1848 році пожвавило економічне життя міста, в якому наприкінці XIX століття вже налічувалося майже 3000 осіб. Р. Федоренко у тій такі книзі про Рожнятів подавав такі дані: «На початку XX століття місто стає важливим економічним центром східної Бойківщини».
Любомир Михайлів, автор історико-краєзнавчої книжки «Рожнятів і околиці» — наводить факт, що 15 вересня 1840 року «австрійський цісар Фердинанд I надав містечку Рожнятову привілей на сім щорічних ярмаркових днів». Це при тім, що Калуш і Долина мали по шість ярмаркових днів, а Снятин і Болехів — по п'ять. Забудова рожнятівської височин була простою й органічною, творила єдиний просторово — архітектурний ансамбль. У замку-палаці Скарбка розміщувалися повітовий суд, поліція, з 1906 року з'явилося нове приміщення школи, поруч — старий парафіяльний костел. Від замку до костелу вела доглянута липова алея, чи, яку охрестили «липова вулиця». Навколо були численні єврейські крамнички. Біля підніжжя гори — обгороджений і доглянутий відпочинковий став. Став був глибокий, в пам'яті старожилів зафіксувався випадок трагічної смерті місцевого вчителя й учнів. Світлини 30-х років фотомайстра Ярослава Коваля дають можливість переконатися, що замок Скарбка на той час уже не виконував якихось захисних функцій для Рожнятова. Він був радше адміністративним панським палацом, над яким височіла шпильчаста вежа, яка завершувалася невеличким флюгером. Нижча вежа з оглядовим майданчиком вже не мала бійниць — високі зверху заокруглені вікна і зубчаті стіни фортечної конфігурації. Діяв і костел, збудований ще 1703 року і відтак зруйнований за часі СРСР. Під костелом були підвальні просторі приміщення. Десь там був і підземний хід до замку, а далі — в урочище Батин.
У 1782 році тут відкрито солеварню, на якій працювало 6 робітників. 14 листопада 1785 року Рожнятів отримав Магдебурзьке право. На цей час в ньому налічувалося 188 будинків, проживало 1008 осіб. 1811 року граф Скарбек відкрив у місті ткацьку майстерню, де на ручних ткацьких верстатах виробляли тканини із лляної і вовняної пряжі. 1838 року в Рожнятові було вже кілька підприємств — цегельня, водяний млин, ґуральня і броварня, які належали Скарбеку. На цих підприємствах працювало від 10 до 50 робітників. Однак основним заняттям більшості жителів, як і раніше, залишалося сільське господарство. Найкращими навколишніми землями — 838 моргами орної землі та 279 моргами пасовиськ — володів поміщик. Він же був власником всіх лісових багатств (310 моргів). Міщанам належало 439 моргів землі та лише 1 морг лісу.
Після реформи 1848 року в Рожнятові спостерігалося прискорення розвитку промисловості, пожвавлення торгівлі. Багаті міщани почали вкладати капітали в промислові підприємства. В місті з'явилися ще 1 млин і тартак. Граф Скарбек розширив свою цегельню та броварню.
У 1857 році налічувалося 2505 мешканців, 621 домогосподарств, чимало курних хат. Міщани жили у великій тісноті. 1877 року в Рожнятові засновано двокласну школу. Через злиденне матеріальне становище діти трудящих залишалися поза навчанням.
6 серпня 1888 року велика пожежа знищила 80 будинків, але це не завадило розбудові Рожнятова, тому для культурних потреб населення було створено бібліотеку та збудовано нове приміщення школи, в якому навчання проходить понині. 2006 року у Рожнятові відзначено 100-річчя школи. На початку XX століття було відкрито бойню, сепараторний пункт, який згодом став маслозаводом. Становище робітників на цих підприємствах та у панському фільварку було важким — робочий день ненормований, а заробітна плата мізерна, до того ж залежала вона від примх власників. Не всі мешканці Рожнятова могли знайти роботу в місті. Доводилося найматися до поміщиків, куркулів, торговців або йти до Калуша, Долини чи на лісорозробки до Брошнева. Відчай, безробіття гнали трудящих і за океан. Десятки жителів Рожнятова, не знайшовши в Америці кращого життя, поверталися на рідну землю покаліченими і знесиленими.
У 1902 році двокласну школу перетворено на чотирикласну, яка розміщувалася в старій тісній халупі. Лише 1906 року збудовано нове шкільне приміщення.
Під час Першої світової війни Рожнятів опинився в зоні воєнних дій. У 1914 році до селища Рожнятів увійшли російські війська. У лютому 1915 року австро-угорська артилерія протягом трьох днів обстрілювала Рожнятів. Шалені атаки австрійців не принесли їм успіху. Лише за 2 дні росіяни взяли у полон 2625 солдатів і офіцерів противника. Внаслідок обстрілів чимало будинків було зруйновано. Люди гинули не лише від куль, а й від голодомору, епідемії тифу. Частина мобілізованих не повернулася додому, решта — стала інвалідами.
За короткий період ЗУНР (листопад 1918 — травень 1919) проведено вибори місцевого самоврядування, ведена в державне діловодство українська мова, відкрито українські школи, відроджувалося господарство.
Відновлення Польської влади
Наприкінці травня 1919 року Рожнятів окупували поляки. Становище населення погіршилося. Робітники терпіли від безробіття, а міщани, що були хліборобами, — від безземелля. Їм належало лише 670 га землі та 9 га лісу. В приватній власності були ліс, луки, пасовища і найкращі землі. Міщани мусили відробляти на фільварку за користування пасовищем — зібрати морг збіжжя або викопати 20 цнт картоплі. За право косити сіно — корчували ліс. Робочий день на фільварку тривав 12—13 годин, а заробіток становив 30—50 грошів.
У 1921 році в Рожнятові налічувалося 3266 жителів, а через 10 років трохи збільшилась — приблизно 3650 осіб, налічувалось 667 домогосподарств.
Не краще жилося також робітникам і ремісникам. У Рожнятові у 1930-х роках діяли 3 лісопильні, цегельня, 3 водяні млини, які належали фірмі «Ґлезінгер», тут працювали маслозавод і броварня. В місті налічувалося 183 приватні крамнички, що належали в основному багатим міщанам. Торгували своїми виробами і ремісники — шевці, кравці, кушніри. У 1939 році в Рожнятові були 2 бондарі, 3 стельмахи та килимар.
У 1934 року початкову школу реорганізовано в семирічку, в якій навчалося 570 учнів. Ніхто з учителів не мав вищої освіти. Навчання провадилося польською мовою. Учнів карали. Саме навчання вимагало значних матеріальних витрат — зошит коштував 10—12 грошів, а підручник — 1—2 злоті. Батьки, які мали скромні достатки, могли навчати своїх дітей щонайбільше протягом 1—2 років, бідніші — зовсім не посилали дітей до школи. Середня або вища освіта була доступною хіба тільки дітям багатіїв. У 1939 році лише 2 особи навчалися у вишах. З культурно-освітніх закладів у Рожнятові були бібліотека та кілька національних клубів. У 1939 році бібліотека мала кілька сотень бульварних романів та детективів Відвідували бібліотеку лише представники місцевої «еліти». Діяли також польський напіввійськовий клуб «Сокіл» та український клуб «Бесіда». Не кращою була ситуація у сфері охорони здоров'я. Виклик приватного лікаря, а їх у Рожнятові було лише два, коштувало дорого. Профілактична робота не провадилася зовсім.
На початку 1939 року в Рожнятові проживало 3726 осіб. Близько 32 % мешканців було зайнято в сільському господарстві, понад 42 % — в торгівлі, 19 % становили робітники, понад 6 % — урядовці. Урядовцями були виключно поляки. Українців не допускали не тільки до роботи в урядових установах, навіть вчителями їм було важко влаштуватися. За історичними джерелами, напередодні 1939 року в Рожнятові нараховувалося до 200(!) приватних крамничок.
З 1928 року в Рожнятові діяла організація «Сельроб», вона згуртовувала робітників і селян усіх національностей. Одним з керівників цієї організації був В. Й. Шлапак. У 1931 році в місті було створено осередок КПЗУ. В КПЗУ Вступати особливої охоти ніхто не мав, тому на початку в осередку налічувалося 15 членів. Активними діячами були Д. Г. Ланцман, І. В. Котурбаш, Е. Л. Геллер. Комуністи звертали пильну увагу на роботу із молоддю, пропаганду, нав'язування утопічних комуністичних ідей. У 1934 році в місті було створено комсомольську організацію. Серед комсомольців активністю відзначалися В. Котурбаш, М. Гаутман, О. В. Юречко, І. О. Пришлякевич. Члени КПЗУ та КСМЗУ нав'язували населенню політику Радянського Союзу, розповідали про економічні, культурні та політичні «успіхи» Радянської України, відзначали революційні свята, розповсюджували політичну літературу, тим самим ламаючи віковічні традиції та усталені погляди бойків. В ніч на 7 листопада 1934 року в Рожнятові були розклеєні комуністичні листівки польською мовою. Більшість з них мали абсолютно абсурдний зміст, плямували честь українських націоналістичних організацій. Приміром, в одній з них було сказано: «Слава пам'яті революційних борців, жертв кривавої пацифікації на Волині Адама і Степана Васютів і 7 селян з Холмщини, закатованих окупантами в тюрмі Янівській. Геть з фашистським зборищем ОУН». В іншій — проголошувалася політична програма: «Хай живе 7 листопада, річниця Жовтневої революції, хай живе Жовтень цілого світу, хай живе загальний страйк у Польщі! Хай живе збройне повстання робітників та робітниць проти фашизму та окупації, хай живе право Західної України на самовизначення аж до відірвання!». Як зрозуміло з тексту, листівка носила не лише заклик до революційних дій, повалення влади, але й ламання всього усталеного життя і приєднання до окупованої більшовиками Радянської України. На багатьох будинках було вивішено червоні прапори.
У 1939 році в Рожнятові проживало 3950 мешканців (1500 українців, 250 поляків, 550 латинників, 1650 євреїв).
З 1940 року Рожнятів — адміністративний центр утвореного Рожнятівського району.
У Другій світовій війні
У 1939 році під час окупації Червоної армії до Рожнятова створено тимчасове управління, до складу його ввійшли все ті ж самі І. В. Котурбаш, Д. Г. Ланцман, О. В. Юречко. Очолив управління І. А. Юречко. Управління закликами і погрозами змушувало місцеве населення підтримувати «порядок», сумлінно працювати на Радянську владу, викривати борців за волю Батьківщини. Тимчасове управління організувало тотальний контроль над виробництвом, розподілом і споживанням промислових і продовольчих товарів. Це був етап на шляху до повного контролю радянської влади над місцевою промисловістю і приватними торговельними підприємствами. Провадилася боротьба із приватною торгівлею. Від Рожнятова депутатом Народних Зборів було делеговано С. В. Котурбаша. У листопаді в Рожнятові створено комісію націоналізації (голова — М. І. Турків), яка з 1 грудня почала роботу. Питання про націоналізацію підприємств обговорювалося на зборах робітників. Позитивним моментом було лише запровадження заходів щодо розширення підприємств, було налагоджено виробництво возів, створено артіль шевців і кравців. Тимчасове управління також ліквідувало безробіття, але за заробітну плату через відсутність товарів у торгівлі практично нічого неможливо було купити.
Наприкінці 1939 року в Рожнятові вже діяли семирічна школа, поліклініка. Відкрився клуб, де демонструвалися кінофільми, здебільшого агітаційні й історико-революційні. Були створені гуртки художньої самодіяльності. 17 січня 1940 року Рожнятів став районним центром, незабаром отримав статус селища міського типу. Для ліквідації неписьменності серед дорослого населення організувалися гуртки і школа, де навчалися сотні осіб. Через кілька місяців у селищі діяло вже 5 компартійних організацій, колектив агітаторів і лекторів налічував близько 70 осіб. Вони «роз'яснювали» політику Радянського уряду, намагалися «виховувати» місцеве населення в дусі відданості комуністичним ідеалам, боролися проти українського визвольного руху і націоналізму. На початку 1940 року створено ліспромгосп, де працювало 860 робітників. Для лісорубів було збудовано 3 барачні гуртожитки.
22 червня 1941 року в селищі відбувся масовий мітинг, на ньому виступив голова виконкому селищної Ради М. В. Котурбаш. Він закликав рожнятівців готуватися до боротьби фашизмом. 1 липня 1941 року гітлерівські загони захопили Рожнятів. 9 липня проведено поховання Леніна. Окупаційний уряд приніс розруху і руйнування містечка, горе в родини містян. Так, з Рожнятова було відправлено на німецьку каторгу понад 120 юнаків і дівчат. Багато з них там і загинули. Гестапівці закатували комуністів братів І. В. і С. В. Котурбашів, І. О. Пришлякевича, знищили близько 2 тис. осіб єврейського населення. Загалом нова влада не принесла жаданого звільнення з-під ярма радянської влади, позаяк Україна потрапила до інших окупантів. Свідченням тому слова з пісні того часу: «А як прийшов ляндвірд грубий, То за жорна вибив зуби».
20 липня 1944 року 237-а стрілецька дивізія перейшла в наступ у напрямі на місто Ужгород і Карпати. Біля містечка Рожнятів 1 серпня 1944 року великі сили гітлерівців зробили фланговий удар по дивізії, що вирвалася вперед. Відбиваючи танкову контратаку, молодший лейтенант Цаплін підпалив 2 німецькі танки, але був смертельно поранений уламком снаряда, що розірвався, і помер цього ж дня на руках товаришів. 14 серпня 1944 року він був посмертно нагороджений орденом Вітчизняної війни 1-го ступеня, який був переданий разом з Грамотою Героя Радянського Союзу його матері.
Чоловіки призовного віку були відправлені на фронт, старіші — відбудовували шляхи і мости, підірвані німцями. У фонд оборони в 1944 році з району реквізовано понад 1300 цнт м'яса, 890 цнт картоплі, 100 цнт овочів. Рожнятів зазнав значних руйнувань. Близько 100 будинків було зруйновано зовсім, виведено з ладу мости, зокрема залізничний, зруйновано шляхи до лісорозробок.
У радянські часи
Величезний ресурс деревини став об'єктом негайної розробки. Швидкими темпами відбудовувався ліспромгосп. Уже у вересні на лісорозробках працювало 326 робітників. Протягом одного року збудовано 18 мостів для вузькоколійки, що дало можливість виконувати планові завдання. Звідусіль до ліспромгоспу надходили потрібне устаткування, матеріали. Чимало заготовленої деревини йшло для потреб гірників Донбасу. Для відбудови народного господарства випускав продукцію райпромкомбінат — черепицю, цеглу, пиломатеріали, дранку, ґонту, а також меблі. З 1944 року діяв у селищі пункт первинної переробки молока, який поступово перетворено на сироварний завод. 1945 року в Рожнятові відкрито районну лікарню на 175 ліжок з хірургічним, терапевтичним, дитячим, інфекційним, туберкульозним та пологовим відділеннями.
Сільське господарство на той час базувалося здебільшого на одноосібних господарствах і розвивалося дуже повільно. Рожнятівські комуністи за вказівкою начальства силою домоглися створення колективного господарства. У 1948 році організовано колгосп «Нове життя». Спочатку включили 9 господарств, але вже 1949 року в колгосп були насильно приєднані 115 господарств — всі рожнятівські селяни. Колгоспу передано 200 га орної землі, 100 га сінокосу, 200 га пасовищ. Одними з перших організаторів колгоспу були М. В. Юречко та І. А. Юречко. Тоді ж при колгоспі створено партійну організацію. У 1951 році колгосп «Нове життя» об'єднали з колгоспом «Радянська Україна» (с. Сваричів). Оплата праці в колгоспі була настільки мізерною, що для фізичного виживання селяни змушені були навчитися красти харчі з колгоспів. Згадувана пісня підсумувала зміни: «А як прийшли «Да, да», То настала зовсім біда».
З метою більш раціонального використання лісових багатств 1955 року Рожнятівський ліспромгосп об'єднано з Рожнятівським лісокомбінатом, що був розміщений у Брошнів-Осаді. Укрупнення підприємств лісової промисловості відбувалося і пізніше. Зокрема, 1964 року до цього лісокомбінату ввійшов промкомбінат як спеціалізований цех по випуску меблів. А через 4 роки на базі його виникла Рожнятівська меблева фабрика. В той час було проведено певну механізацію процесів виробництва — замість рубанків і фуганків, впроваджували рейсмусні, фрезерні, токарні, свердлильні, циркулярні верстати. Звичайно, обладнання було далеке від передових зразків світової деревообробної техніки, але це був значний крок вперед. Для виготовлення меблів все більше використовувалися деревно-стружкові плити.
1945 року семирічну школу реорганізовано в середню. Вперше з 1919 року діти робітників і селян дістали можливість здобувати середню освіту рідною мовою. При школі був гуртожиток для учнів з віддалених сіл, створені навчальні кабінети: фізичний, біологічний, хімічний, історичний, слюсарна та столярна майстерні. На ознаменування «25-річчя визволення Рожнятова від німецько-фашистських загарбників» при вході до школи було встановлено меморіальну дошку.
1961 року збудовано нове приміщення лікарні, обладнане сучасною тоді медичною апаратурою. В селищі відкрито поліклініку та пункт медичної допомоги.
Рожнятів перетворився у велике квітуче селище. В селищі налічувалося понад 600 будинків, з них 160 — комунальних. За післявоєнні роки виросли нові вулиці — Нафтовиків, Андрія Цапліна, Юрія Гагаріна. В центрі селища у 1950 році був відкритий пам'ятник: солдат, що схилився над братською могилою, де поховані ті, що полягли в бою за Рожнятів. У 1967 році було відкрито новий сквер, висаджено 600 метрів живої огорожі, 10 тис. декоративних кущів. У 1969 році розпочата газифікація Рожнятова.
У 1963 році на західній околиці Рожнятова почалося будівництво водосховища для забезпечення Калуського хіміко-металургійного комбінату водою. На захід від містечка простягається велике водосховище на ріці Чечві. Довжина дамби 3 км, висота 11-17 м, максимальна глибина 7 м, але останнім часом озеро потрібно поглиблювати, щоб збільшити постачання води до калуських підприємств.
У 1960—1970-х роках було збудовано універмаг, побуткомбінат, лазню, кінотеатр, готель, хлібозавод, споруджено 60-ти квартирні будинки та інші будівлі. Але не всі зміни були позитивними. Зруйновано давній костел. Знову ж таки спогади старожилів відтворюють події того часу — в підземних ходах були 4 труни (в тому числі священика й органіста), а місцева дітлашня бавилася рештками органу. Переказують, що після руйнації костелу дзвін «Адам» закопали десь неподалік і що він досі ще під землею. Кований з металевих смужок костельний хрест нині зберігається і чекає свого часу в рожнятівському музеї «Бойківщина». Старожили пам'ятають замкові вали ще й у післявоєнний час. Згідно з місцевими легендами туристичного призначення, енкаведисти часто виводили з підземних казематів оунівців чи упівців і змордованих припирали сидячки до валів — наганяли страх на інших. Станом на 1970 рік чисельність населення складала 3100 осіб.
Радянська влада заподіяла великої шкоди історико-культурним пам'яткам Рожнятова — було знесено замкові вежі, зруйновано костел, захаращено став, знищено синагогу тощо. Саме з часу заснування замку бере свій початок герб Рожнятова. У XVIII—XIX століттях функції герба міста (зображення на міській печатці тощо) виконував родовий герб Скарбків «Абданк»: «На червленому полі срібний укорочений, двічі переламаний пояс» (польські гербовники традиційно тлумачили цей архаїчний символ як сполучення чотирьох латинських літер «V» — нібито скорочений девіз «Veritas, Victoria, Virtus, Vita», тобто «істина, перемога, чеснота, життя»).
У Незалежній Україні
Рожнятів увійшов з набуттям незалежності України розвинутим містечком. Населення складало 4400 осіб.
12 червня 2020 року, відповідно з розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», утворена Рожнятівська селищна громада.
17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Рожнятівського району, сеище увійшло до складу Калуського району.
26 січня 2024 року в Україні набув чинності Закон № 3285-IX, який передбачає дерадянізацію адміністративно-територіального устрою України, то ж селище міського типу Рожнятів набуло статусу селища.
Пам'ятки
Рожнятів цікавий для туристів. На старому цвинтарі по вулиці Струтинській знаходяться могили багатьох видатних діячів краю: педагога, громадсько-культурного діяча Олександра Гапановича (19.11.1886—04.11.1973), нотаріуса Дмитра Генсьорського (28.10.1884—01.10.1958), судді повітового суду Костянтина Лозинського (1878—1927), священика УГКЦ, намісника декана Перегінського, пароха Рожнятова Юліяна Покинського, аптекаря Зенона Скалки (1851—1915). На новому цвинтарі знаходиться могила художника Володимира Харченка (?-22.12.2002). Також у Рожнятові багато пам'ятників і меморіальних дощок: пам'ятник І. Франкові (1966, робота Й. Николишин) по вул. Д. Вітовського, символічна могила борцям за волю України (1991) по тій самій вулиці, пам'ятник «Героям Небесної Сотні та Воїнам, Загиблим на сході за Незалежність України», скульптурна композиція «Бойківщина» (1996, автори П. Чепель, Шталер, архітектор Роман Сивенький) на пл. Єдності, пам'ятний знак борцям за волю України (1993) і символічна могила 4 воякам УПА та іншим жертвам комуністичного терору (за початковою школою) по вул. Нафтовиків, братська могила воїнів радянської армії та Героя Радянського Союзу Андрія Цапліна (1923—1944) і пам'ятник полеглим (1969, реконст. 1985, І. Люклян), меморіальна дошка Героєві Радянського Союзу Андрієві Цапліну (1923—1944) (1987, на фасаді дитсадку) і пам'ятник йому по вулиці Січових стрільців, меморіальна дошка Героєві Радянського Союзу Андрісві Цапліну (1923—1944) (1986, на приміщенні школи) і пам'ятник Тарасові Шевченкові (2001) по вулиці Шкільній.
- Пам'ятник радянським військовикам
- Пам'ятник Тарасові Шевченку
- Пам'ятник героям Небесної Сотні та воїнам АТО
Місто-побратим
Див. також
Відомі особи
- Курбас Роман Пилипович (стрийко Леся Курбаса) 1922 року відкрив адвокатську канцелярію, 1926—39 років очолював повітову філію товариства «Просвіта», під час окупації західноукраїнських земель військами вермахту в роки ІІ-ї світової війни (1 липня 1941 — 28 липня 1944) обіймав у Рожнятові посаду бургомістра.
- Левинська Ірина Омелянівна — письменниця
- Мирович Роман Гнатович — український поет і композитор, керівник студентської ланки ОУН у 1937—1938.
- Перцев Денис Павлович — голова Товариства українців у Фінляндії.
- Рихтицька Дарія — поетеса, вчителька за фахом. Дарія Мельникович-Рихтицька прийшла в українську поезію у розквіті своїх сил. Почала друкуватись із середини 70-х років в українській пресі діаспори — журналі «Шлях перемоги»(Німеччина), «Свобода»(США), та ін. виданнях. У 1944 році емігрувала в Німеччину, в Баварію. Тут, у Регенсбурзі, закінчила гімназію. Вийшла заміж за Любомира Рихтицького, члена УПА, автора багатьох книжок про рух Опору в Україні. Педагогічну освіту здобула на Вищих педагогічних курсах. Зараз проживає у США, багато уваги приділяла і приділяє вихованню молоді, активістка жіночого руху. У поезії Д.Рихтицької органічно поєднуються патріотичні національно-визвольні мотиви з лірично-інтимними настроями і почуттями. Як вірна дочка свого народу, вона на чужині тонко відчуває болі рідного краю, рани душі свого народу, героїчні і трагічні сторінки його історії, зокрема визвольного руху Опору на Прикарпатті
- Площанський Михайло — художник декоративно-прикладного мистецтва, скульптор-монументаліст.
- Наталя Бурак (Наталюрак) — чемпіон світу по кількості проспаних годин в день (з 1765 року — понині), міністр внутрішніх справ Великобританії, кавалер Орлину Мерліна ІІІ ступеня.
Примітки
- Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України» на 1 січня 2017 року (PDF(zip))
- Zródla dziejowe. Tom XVIII. Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym. Cz. I. Ziemie ruskie. Ruś Czerwona. s. 170 — Warszawa: Sklad główny u Gerberta I Wolfa, 1902. — 252 s.
- Жерела до істориї України-Руси, т. IV, стор. 176—177 — Львів, НТШ, 1898. — 412 с.
- Скочиляс І.Книга реєстру катедратика Львівської православної єпархії 1680—1686 рр. // Записки НТШ. Том XXXX: Праці Історично-філософської секції. стор. 623—625 — Львів: НТШ, 2008. — 768 с.
- Володимир Кубійович. Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 01.01.1939, стор. 22 — Вісбаден, 1983. — 205 с.
- У мережі виклали архівне оголошення про похорони Леніна в Рожнятові
- Забудова Рожнятова 1960-х років (фото з колекції п. Богдана Котурбаша). Райштоки.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- Закон України № 3285-IX від 28 липня 2023 року «Про порядок вирішення окремих питань адміністративно-територіального устрою України». Верховна Рада України.
- У Рожнятові урочисто відкрили пам'ятник воїнам АТО та Героям Небесної Сотні
Джерела та література
- Д. Я. Вортман. Рожнятів // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 257. — .
- Кадастральна карта (1851)
Посилання
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Облікова картка[недоступне посилання з квітня 2019]
- «Гебрейський усе-світ Галичини — Рожнятів» // Незалежний культурологічний часопис «Ї»
- Рожнятів — Інформаційно-пізнавальний сайт|Івано-Франківська область у складі УРСР (на основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, том — Історія міст і сіл Української РСР. Івано-Франківська область. — К.: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1971. — 639 с.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rozhnya tiv takozh Rozhnitiv pol Rozniatow selishe v Ukrayini administrativnij centr Rozhnyativskoyi selishnoyi gromadi Kaluskogo rajonu Ivano Frankivskoyi oblasti Naselennya skladaye 3907 osib stanom na 1 sichnya 2017 V selishi rozvinuta lisova promislovist selishe RozhnyativGerb Rozhnyatova Prapor RozhnyatovaKrayina UkrayinaOblast Ivano Frankivska oblastRajon Kaluskij rajonKod KATOTTG UA26060230010077999Osnovni daniZasnovano XII stolittyaKolishnya nazva Stare seloStatus iz 26 sichnya 2024 rokuPlosha 19 23 km Naselennya 3907 01 01 2017 Gustota 202 osib km Poshtovij indeks 77600Telefonnij kod 380 3474Geografichni koordinati 48 56 11 pn sh 24 09 17 sh d 48 93639 pn sh 24 15472 sh d 48 93639 24 15472 Koordinati 48 56 11 pn sh 24 09 17 sh d 48 93639 pn sh 24 15472 sh d 48 93639 24 15472Vodojma r Duba Limnicya Kaluske ozero vodoshovishe VidstanNajblizhcha zaliznichna stanciya RozhnyativDo stanciyi 7 kmDo rajcentru avtoshlyahami 26 kmDo obl centru zalizniceyu 65 km avtoshlyahami 55 kmSelishna vladaAdresa 77600 Ivano Frankivska obl Kaluskij r n s she Rozhnyativ vul Shkilna 1Golova selishnoyi radi Vasil RibchakVebstorinka rozhnrada gov uaKartaRozhnyativRozhnyativRozhnyativ u VikishovishiGeografiyaSelishe Rozhnyativ roztashovane za 55 km vid oblasnogo centru ta 26 km vid rajonnogo centru bilya pidnizhzhya Gorganiv v dolini richki Dubi poblizu richki Limnici Do 17 lipnya 2020 roku do administrativno teritorialnoyi reformi Rozhnyativskij rajon buv odnim z najbilshih sered 14 rajoniv Ivano Frankivskoyi oblasti Vin mezhuvav z Bogorodchanskim Kaluskim ta Dolinskim rajonami Na pivdni prostyagayetsya mezha rajonu z Zakarpattyam Na teritoriyi kolishnogo rajonu znahodilisya tri selisha a takozh 49 sil 70 teritoriyi rajonu vkrito lisami Teritoriya Rozhnyativskogo rajonu ohoplyuvala dekilka visokih pasem Gorgan Odnim z takih ye hrebet Matagiv Na nomu znahodyatsya odni z najvishih vershin Gorgan Visoka 1806 Igrovec 1808 Serednya 1638 Pivdennishe visochiye gora Sivulya 1836 m najvisha gora Gorgan Paralelno do Matagova prohodit she odin hrebet do yakogo nalezhat vershini Grofa 1742 m Parenki 1737 m Popadya 1740 m NazvaOdni vvazhayut sho nazva Rozhnyativ pohodit vid prizvisha Rozhnyatovski inshi vid poselennya riznih lyudej treti vid velikoyi rizni mizh tatarami i rusinami dzherelo IstoriyaCej rozdil treba vikifikuvati dlya vidpovidnosti standartam yakosti Vikipediyi Bud laska dopomozhit dodavannyam dorechnih vnutrishnih posilan abo vdoskonalennyam rozmitki statti lipen 2014 Nejtralnist cogo rozdilu pid sumnivom Bud laska oznajomtesya z vidpovidnim obgovorennyam ta za mozhlivosti vipravte nedoliki lipen 2014 Istorichnij gerb RozhnyatovaZasnuvannya Rozhnyativ vidomij she u XII stolitti i ye najstarishim naselenim punktom kolishnogo Rozhnyativskogo rajonu Vidomo sho poselennya Strij Pereginsk Rozhnyativ ta inshi vinikli des u drugij polovini XII stolittya za knyazyuvannya Yaroslava Osmomisla yakij zvodiv nizku zahisnih ukriplen proti ugorskih zagarbnickih vijsk sho prosuvalisya na Galich uzdovzh richki Limnici Pershe poselennya viniklo v dolini richki Duba yak nevelika osada i nazivalosya Starim Selom Cya nazva chastini mista zbereglasya i donini Poselennya buduvalosya v gustih lisah i pracovitim selyanam dovodilosya dokladati bagato zusil shob obrobiti klaptiki zemli Ale osnovnim zanyattyam zhiteliv bulo skotarstvo Za odnimi danimi u XIII stolitti a za inshimi u XV stolitti v Rozhnyatovi bulo zbudovano ukriplenij zamok Znahodivsya vin na visokomu misci i buv otochenij glibokim rovom z vodoyu mav bijnici ta dva pidzemni hodi V primisheni kolishnogo zamku teper rajviddil miliciyi V knizi Rozhnyativ Storinki istoriyi 2005 roku chitayemo U seredini XVIII stolittya graf Skarbek na rozhnyativskij visochini vidbuduvav novij nevelikij zamok yakij zberigayetsya do teperishnogo chasu Hocha ninishnya sporuda malo nagaduye zamok nema ni vidpovidnih oboronnih ukriplen ni inshih neodminnih atributiv zamkovoyi arhitekturi Tochnih vidomostej koli zvedenij zamok u Rozhnyatovi nemaye Odni datuyut XIII stolittyam inshi XV stolittyam Ta doslidniki krayu narodni perekazi i legendi zasvidchuyut sho zamok buv dobre ukriplenij R Fedorenko u svoyih doslidzhennyah zaznachaye U Rozhnyatovi bulo zbudovano ukriplenij zamok Stoyav vin na visokomu misci i buv otochenij glibokim rovom z vodoyu mav bijnici ta dva pidzemni hodi Odin z cih hodiv viv do urochisha Batin a drugij do kostelu Kostel ne mig buti miscem trivalogo shovku pid chas nabigiv vorogiv tozh pidzemnij hid skorshe davav zmogu perehovatisya v zamku u skrutnu godinu mig vikoristovuvatisya i dlya gospodarskih potreb jogo vlasnikami Inshij pidzemnij hid v urochishe Batin proklali ochevidno viklyuchno z metoyu perehovuvannya pid chas vijskovoyi zagrozi Do takih visnovkiv sponukayut arheologichni doslidzhennya polyaka I Kopernickogo j ukrayinskih vchenih M Smishka ta Yaroslava Pasternaka Suchasni arheologichni doslidzhennya mogli b vidkriti chimalo tayemnic minulogo a pidzemni hodi pid Rozhnyatovom vidkrili b bagato tayemnic Dobre vidomo sho lishe z 1387 roku Rozhnyativ opinivsya pid vladoyu Rechi Pospolitoyi a vseredini XVIII stolittya na rozhnyativskij visochini graf Skarbek vidbuduvav nevelichkij zamok tomu sho na pochatku XVIII stolittya Rozhnyativ stav jogo privatnim mistechkom Pid Polskoyu vladoyu Z 1387 do 1772 roku Rozhnyativ buv u skladi Polshi ta Rechi Pospolitoyi Polski koroli viddavali zemli razom z selami u vlasnist velikim magnatam Dekilka stolit Rozhnyativ perehodiv z ruk u ruki dolya zh jogo meshkanciv lishalasya nezminnoyu voni stognali v yarmi kriposnogo prava zhili v temryavi ta zlidnyah Stanovishe selyan pogirshuvalosya she j tomu sho magnati zdavali svoyi mayetki chastinami v orendu dribnij shlyahti Orendari zh pragnuli ne tilki yakomoga bilshe naklasti na selyan povinnostej a j privlasniti selyanski zemli Svidchennyam cogo ye skarga meshkanciv Rozhnyatova na orendarya sho yih vlasni grunti vidnyav i do dvoru priyednav V istorichnomu dokumenti zgaduyetsya podiya 29 chervnya 1411 roku pro yaku svidchiv knyaz Fedir Lyubartovich u Zhidachevi pro rozpodil mizh selami Rozhnyativ i Nizhnij Strutin sho pidtverdzhuye zv yazok mizh davnishimi poselennyami cih naselenih punktiv U 1464 roci ye znovu zgadka pro Rozhnyativ v Aktah gorodskih i zemskih U XV XVI stolittyah selishe zbilshuyetsya U podatkovomu reyestri 1515 roku v seli dokumentuyetsya pip otzhe uzhe todi bula cerkva mlin i 5 laniv blizko 125 ga obroblyuvanoyi zemli V cej period na Rozhnyativ yak i na inshi mista i sela Ukrayini zdijsnyuvali nabigi tatari Vidomo chimalo perekaziv pro shturm zamku ta spalennya okolic V seredini XVII stolittya pochalasya vizvolna vijna ukrayinskogo narodu proti panuvannya polyakiv Ne obminula cya podiya i nash kraj Velike povstannya pid provodom otcya Grabovskogo projshlo na Kalushini i perekinulos na Rozhnyativ z okolicyami Bulo spaleno panskij mayetok u Svarichevi zahopleno zamok u Rozhnyatovi a shlyahtu vibito Voseni 1648 roku koli selyansko kozacke vijsko na choli z Bogdanom Hmelnickim vstupilo na teritoriyu Galichini bagato zhiteliv Rozhnyatova vlilosya v zagoni Semena Visochana Vazhlivim etapom ciyeyi borotbi bulo ovolodinnya Rozhnyativskim zamkom Rozhnyativski povstanci razom z meshkancyami navkolishnih sil ta mishanami z Kalusha ozbroyeni garmatami rushnicyami gakivnicyami pochali jogo shturm Perelyakani shlyahtichi ne vstoyali pered natiskom povstalih pokinuli zamok z usim skarbom i pidzemnim hodom vijshli do lisu Batin Ale povstanci nazdognali yih bilya Veldizha nini s Shevchenkove i znishili U 1649 roci mizh Krehovichami i Rakovom vidbulasya bitva v yakij bulo vzyato v polon chimalo tatar Za dopomogu v cij vijni vladika J Shumlyanskij otrimav vid polskogo korolya Yana III Sobeskogo polonenih tatar ta inshi privileyi Rozhnyativ rozvivayetsya otrimuye pravo na provedennya yarmarkiv Antifeodalna borotba ne pripinyalasya i piznishe zminyuvalisya tilki yiyi formi Selyani nishili panske majno chasom vbivali shlyahtichiv 1668 roku galickij sud rozglyadav spravu pro vbivstvo shlyahticha kripakom z Rozhnyatova Na sudi selyanin ziznavsya sho vin pana vdariv po golovi i z cogo svitu jogo zgladiv Odniyeyu z form protestu bula vtecha kripakiv Shob pereshkoditi comu pomishiki domovlyalisya mizh soboyu pro vidachu vtikachiv U 1694 roci magnat Potockij uklav specialnij pismovij dogovir pro ce z vlasnikom Rozhnyativskogo mayetku grafom Skarbekom Vtikachi chasto popovnyuvali zagoni oprishkiv yaki pidtrimuvali najtisnishi zv yazki z selyanami Pobratimi v selah sluzhili yim providnikami nadavali pritulok zabezpechuvali harchami perehovuvali zbroyu svoyechasno povidomlyali pro nebezpeku Oprishki mstili yih ponevolyuvacham rozdavali selyanam chastinu zahoplenogo panskogo majna Ivan Bab yak iz zagonu vidvazhnogo vatazhka Nestora podaruvav ubogij zhinci z Rozhnyatova 6 voliv yakih vin zabrav u pana Cerkva Svyatogo Arhangela Mihayila z rozhnyativskogo peredmistya zgaduyetsya 1684 roku u reyestri pro splatu 5 zlotih katedratika stolovogo podatku U reyestri duhovenstva cerkov i monastiriv Lvivskoyi yeparhiyi 1708 roku zgaduyetsya she Cerkva Soboru Presvyatoyi Bogorodici z mista U 1703 roci buv pobudovanij parafiyalnij kostel v seredini XVIII stolittya graf Skarbek vidbuduvav zamok yakij zberigsya doteper 1772 roku v Galichinu prijshla avstrijska vlada Pid Avstrijskoyu vladoyu Z 1772 roku Galichina za naslidkami pershogo podilu Rechi Pospolitoyi vidijshla do Avstriyi Avstrijska vlada likviduvala prava feodaliv na mista 14 listopada 1785 roku Rozhnyativ oficijno otrimav status mista zgidno z magdeburzkim pravom U misti todi bulo tilki 188 budinkiv i 1008 zhiteliv Cikavo proslidkuvati v istorichnomu konteksti zminu chiselnosti naselennya vid tih 1008 do 4000 zhiteliv teper Vrahuvannya cogo faktu pri virishenni nadannya Rozhnyatovu statusu mista na danomu etapi maye principove znachennya Skasuvannya panshini u 1848 roci pozhvavilo ekonomichne zhittya mista v yakomu naprikinci XIX stolittya vzhe nalichuvalosya majzhe 3000 osib R Fedorenko u tij taki knizi pro Rozhnyativ podavav taki dani Na pochatku XX stolittya misto staye vazhlivim ekonomichnim centrom shidnoyi Bojkivshini Lyubomir Mihajliv avtor istoriko krayeznavchoyi knizhki Rozhnyativ i okolici navodit fakt sho 15 veresnya 1840 roku avstrijskij cisar Ferdinand I nadav mistechku Rozhnyatovu privilej na sim shorichnih yarmarkovih dniv Ce pri tim sho Kalush i Dolina mali po shist yarmarkovih dniv a Snyatin i Bolehiv po p yat Zabudova rozhnyativskoyi visochin bula prostoyu j organichnoyu tvorila yedinij prostorovo arhitekturnij ansambl U zamku palaci Skarbka rozmishuvalisya povitovij sud policiya z 1906 roku z yavilosya nove primishennya shkoli poruch starij parafiyalnij kostel Vid zamku do kostelu vela doglyanuta lipova aleya chi yaku ohrestili lipova vulicya Navkolo buli chislenni yevrejski kramnichki Bilya pidnizhzhya gori obgorodzhenij i doglyanutij vidpochinkovij stav Stav buv glibokij v pam yati starozhiliv zafiksuvavsya vipadok tragichnoyi smerti miscevogo vchitelya j uchniv Svitlini 30 h rokiv fotomajstra Yaroslava Kovalya dayut mozhlivist perekonatisya sho zamok Skarbka na toj chas uzhe ne vikonuvav yakihos zahisnih funkcij dlya Rozhnyatova Vin buv radshe administrativnim panskim palacom nad yakim visochila shpilchasta vezha yaka zavershuvalasya nevelichkim flyugerom Nizhcha vezha z oglyadovim majdanchikom vzhe ne mala bijnic visoki zverhu zaokrugleni vikna i zubchati stini fortechnoyi konfiguraciyi Diyav i kostel zbudovanij she 1703 roku i vidtak zrujnovanij za chasi SRSR Pid kostelom buli pidvalni prostori primishennya Des tam buv i pidzemnij hid do zamku a dali v urochishe Batin U 1782 roci tut vidkrito solevarnyu na yakij pracyuvalo 6 robitnikiv 14 listopada 1785 roku Rozhnyativ otrimav Magdeburzke pravo Na cej chas v nomu nalichuvalosya 188 budinkiv prozhivalo 1008 osib 1811 roku graf Skarbek vidkriv u misti tkacku majsternyu de na ruchnih tkackih verstatah viroblyali tkanini iz llyanoyi i vovnyanoyi pryazhi 1838 roku v Rozhnyatovi bulo vzhe kilka pidpriyemstv cegelnya vodyanij mlin guralnya i brovarnya yaki nalezhali Skarbeku Na cih pidpriyemstvah pracyuvalo vid 10 do 50 robitnikiv Odnak osnovnim zanyattyam bilshosti zhiteliv yak i ranishe zalishalosya silske gospodarstvo Najkrashimi navkolishnimi zemlyami 838 morgami ornoyi zemli ta 279 morgami pasovisk volodiv pomishik Vin zhe buv vlasnikom vsih lisovih bagatstv 310 morgiv Mishanam nalezhalo 439 morgiv zemli ta lishe 1 morg lisu Pislya reformi 1848 roku v Rozhnyatovi sposterigalosya priskorennya rozvitku promislovosti pozhvavlennya torgivli Bagati mishani pochali vkladati kapitali v promislovi pidpriyemstva V misti z yavilisya she 1 mlin i tartak Graf Skarbek rozshiriv svoyu cegelnyu ta brovarnyu U 1857 roci nalichuvalosya 2505 meshkanciv 621 domogospodarstv chimalo kurnih hat Mishani zhili u velikij tisnoti 1877 roku v Rozhnyatovi zasnovano dvoklasnu shkolu Cherez zlidenne materialne stanovishe diti trudyashih zalishalisya poza navchannyam 6 serpnya 1888 roku velika pozhezha znishila 80 budinkiv ale ce ne zavadilo rozbudovi Rozhnyatova tomu dlya kulturnih potreb naselennya bulo stvoreno biblioteku ta zbudovano nove primishennya shkoli v yakomu navchannya prohodit ponini 2006 roku u Rozhnyatovi vidznacheno 100 richchya shkoli Na pochatku XX stolittya bulo vidkrito bojnyu separatornij punkt yakij zgodom stav maslozavodom Stanovishe robitnikiv na cih pidpriyemstvah ta u panskomu filvarku bulo vazhkim robochij den nenormovanij a zarobitna plata mizerna do togo zh zalezhala vona vid primh vlasnikiv Ne vsi meshkanci Rozhnyatova mogli znajti robotu v misti Dovodilosya najmatisya do pomishikiv kurkuliv torgovciv abo jti do Kalusha Dolini chi na lisorozrobki do Broshneva Vidchaj bezrobittya gnali trudyashih i za okean Desyatki zhiteliv Rozhnyatova ne znajshovshi v Americi krashogo zhittya povertalisya na ridnu zemlyu pokalichenimi i znesilenimi Cerkva Rizdva Hristovogo U 1902 roci dvoklasnu shkolu peretvoreno na chotiriklasnu yaka rozmishuvalasya v starij tisnij halupi Lishe 1906 roku zbudovano nove shkilne primishennya Pid chas Pershoyi svitovoyi vijni Rozhnyativ opinivsya v zoni voyennih dij U 1914 roci do selisha Rozhnyativ uvijshli rosijski vijska U lyutomu 1915 roku avstro ugorska artileriya protyagom troh dniv obstrilyuvala Rozhnyativ Shaleni ataki avstrijciv ne prinesli yim uspihu Lishe za 2 dni rosiyani vzyali u polon 2625 soldativ i oficeriv protivnika Vnaslidok obstriliv chimalo budinkiv bulo zrujnovano Lyudi ginuli ne lishe vid kul a j vid golodomoru epidemiyi tifu Chastina mobilizovanih ne povernulasya dodomu reshta stala invalidami Za korotkij period ZUNR listopad 1918 traven 1919 provedeno vibori miscevogo samovryaduvannya vedena v derzhavne dilovodstvo ukrayinska mova vidkrito ukrayinski shkoli vidrodzhuvalosya gospodarstvo Vidnovlennya Polskoyi vladi Naprikinci travnya 1919 roku Rozhnyativ okupuvali polyaki Stanovishe naselennya pogirshilosya Robitniki terpili vid bezrobittya a mishani sho buli hliborobami vid bezzemellya Yim nalezhalo lishe 670 ga zemli ta 9 ga lisu V privatnij vlasnosti buli lis luki pasovisha i najkrashi zemli Mishani musili vidroblyati na filvarku za koristuvannya pasovishem zibrati morg zbizhzhya abo vikopati 20 cnt kartopli Za pravo kositi sino korchuvali lis Robochij den na filvarku trivav 12 13 godin a zarobitok stanoviv 30 50 groshiv U 1921 roci v Rozhnyatovi nalichuvalosya 3266 zhiteliv a cherez 10 rokiv trohi zbilshilas priblizno 3650 osib nalichuvalos 667 domogospodarstv Ne krashe zhilosya takozh robitnikam i remisnikam U Rozhnyatovi u 1930 h rokah diyali 3 lisopilni cegelnya 3 vodyani mlini yaki nalezhali firmi Glezinger tut pracyuvali maslozavod i brovarnya V misti nalichuvalosya 183 privatni kramnichki sho nalezhali v osnovnomu bagatim mishanam Torguvali svoyimi virobami i remisniki shevci kravci kushniri U 1939 roci v Rozhnyatovi buli 2 bondari 3 stelmahi ta kilimar U 1934 roku pochatkovu shkolu reorganizovano v semirichku v yakij navchalosya 570 uchniv Nihto z uchiteliv ne mav vishoyi osviti Navchannya provadilosya polskoyu movoyu Uchniv karali Same navchannya vimagalo znachnih materialnih vitrat zoshit koshtuvav 10 12 groshiv a pidruchnik 1 2 zloti Batki yaki mali skromni dostatki mogli navchati svoyih ditej shonajbilshe protyagom 1 2 rokiv bidnishi zovsim ne posilali ditej do shkoli Serednya abo visha osvita bula dostupnoyu hiba tilki dityam bagatiyiv U 1939 roci lishe 2 osobi navchalisya u vishah Z kulturno osvitnih zakladiv u Rozhnyatovi buli biblioteka ta kilka nacionalnih klubiv U 1939 roci biblioteka mala kilka soten bulvarnih romaniv ta detektiviv Vidviduvali biblioteku lishe predstavniki miscevoyi eliti Diyali takozh polskij napivvijskovij klub Sokil ta ukrayinskij klub Besida Ne krashoyu bula situaciya u sferi ohoroni zdorov ya Viklik privatnogo likarya a yih u Rozhnyatovi bulo lishe dva koshtuvalo dorogo Profilaktichna robota ne provadilasya zovsim Na pochatku 1939 roku v Rozhnyatovi prozhivalo 3726 osib Blizko 32 meshkanciv bulo zajnyato v silskomu gospodarstvi ponad 42 v torgivli 19 stanovili robitniki ponad 6 uryadovci Uryadovcyami buli viklyuchno polyaki Ukrayinciv ne dopuskali ne tilki do roboti v uryadovih ustanovah navit vchitelyami yim bulo vazhko vlashtuvatisya Za istorichnimi dzherelami naperedodni 1939 roku v Rozhnyatovi narahovuvalosya do 200 privatnih kramnichok Z 1928 roku v Rozhnyatovi diyala organizaciya Selrob vona zgurtovuvala robitnikiv i selyan usih nacionalnostej Odnim z kerivnikiv ciyeyi organizaciyi buv V J Shlapak U 1931 roci v misti bulo stvoreno oseredok KPZU V KPZU Vstupati osoblivoyi ohoti nihto ne mav tomu na pochatku v oseredku nalichuvalosya 15 chleniv Aktivnimi diyachami buli D G Lancman I V Koturbash E L Geller Komunisti zvertali pilnu uvagu na robotu iz moloddyu propagandu nav yazuvannya utopichnih komunistichnih idej U 1934 roci v misti bulo stvoreno komsomolsku organizaciyu Sered komsomolciv aktivnistyu vidznachalisya V Koturbash M Gautman O V Yurechko I O Prishlyakevich Chleni KPZU ta KSMZU nav yazuvali naselennyu politiku Radyanskogo Soyuzu rozpovidali pro ekonomichni kulturni ta politichni uspihi Radyanskoyi Ukrayini vidznachali revolyucijni svyata rozpovsyudzhuvali politichnu literaturu tim samim lamayuchi vikovichni tradiciyi ta ustaleni poglyadi bojkiv V nich na 7 listopada 1934 roku v Rozhnyatovi buli rozkleyeni komunistichni listivki polskoyu movoyu Bilshist z nih mali absolyutno absurdnij zmist plyamuvali chest ukrayinskih nacionalistichnih organizacij Primirom v odnij z nih bulo skazano Slava pam yati revolyucijnih borciv zhertv krivavoyi pacifikaciyi na Volini Adama i Stepana Vasyutiv i 7 selyan z Holmshini zakatovanih okupantami v tyurmi Yanivskij Get z fashistskim zborishem OUN V inshij progoloshuvalasya politichna programa Haj zhive 7 listopada richnicya Zhovtnevoyi revolyuciyi haj zhive Zhovten cilogo svitu haj zhive zagalnij strajk u Polshi Haj zhive zbrojne povstannya robitnikiv ta robitnic proti fashizmu ta okupaciyi haj zhive pravo Zahidnoyi Ukrayini na samoviznachennya azh do vidirvannya Yak zrozumilo z tekstu listivka nosila ne lishe zaklik do revolyucijnih dij povalennya vladi ale j lamannya vsogo ustalenogo zhittya i priyednannya do okupovanoyi bilshovikami Radyanskoyi Ukrayini Na bagatoh budinkah bulo vivisheno chervoni prapori U 1939 roci v Rozhnyatovi prozhivalo 3950 meshkanciv 1500 ukrayinciv 250 polyakiv 550 latinnikiv 1650 yevreyiv Z 1940 roku Rozhnyativ administrativnij centr utvorenogo Rozhnyativskogo rajonu U Drugij svitovij vijni U 1939 roci pid chas okupaciyi Chervonoyi armiyi do Rozhnyatova stvoreno timchasove upravlinnya do skladu jogo vvijshli vse ti zh sami I V Koturbash D G Lancman O V Yurechko Ocholiv upravlinnya I A Yurechko Upravlinnya zaklikami i pogrozami zmushuvalo misceve naselennya pidtrimuvati poryadok sumlinno pracyuvati na Radyansku vladu vikrivati borciv za volyu Batkivshini Timchasove upravlinnya organizuvalo totalnij kontrol nad virobnictvom rozpodilom i spozhivannyam promislovih i prodovolchih tovariv Ce buv etap na shlyahu do povnogo kontrolyu radyanskoyi vladi nad miscevoyu promislovistyu i privatnimi torgovelnimi pidpriyemstvami Provadilasya borotba iz privatnoyu torgivleyu Vid Rozhnyatova deputatom Narodnih Zboriv bulo delegovano S V Koturbasha U listopadi v Rozhnyatovi stvoreno komisiyu nacionalizaciyi golova M I Turkiv yaka z 1 grudnya pochala robotu Pitannya pro nacionalizaciyu pidpriyemstv obgovoryuvalosya na zborah robitnikiv Pozitivnim momentom bulo lishe zaprovadzhennya zahodiv shodo rozshirennya pidpriyemstv bulo nalagodzheno virobnictvo voziv stvoreno artil shevciv i kravciv Timchasove upravlinnya takozh likviduvalo bezrobittya ale za zarobitnu platu cherez vidsutnist tovariv u torgivli praktichno nichogo nemozhlivo bulo kupiti Naprikinci 1939 roku v Rozhnyatovi vzhe diyali semirichna shkola poliklinika Vidkrivsya klub de demonstruvalisya kinofilmi zdebilshogo agitacijni j istoriko revolyucijni Buli stvoreni gurtki hudozhnoyi samodiyalnosti 17 sichnya 1940 roku Rozhnyativ stav rajonnim centrom nezabarom otrimav status selisha miskogo tipu Dlya likvidaciyi nepismennosti sered doroslogo naselennya organizuvalisya gurtki i shkola de navchalisya sotni osib Cherez kilka misyaciv u selishi diyalo vzhe 5 kompartijnih organizacij kolektiv agitatoriv i lektoriv nalichuvav blizko 70 osib Voni roz yasnyuvali politiku Radyanskogo uryadu namagalisya vihovuvati misceve naselennya v dusi viddanosti komunistichnim idealam borolisya proti ukrayinskogo vizvolnogo ruhu i nacionalizmu Na pochatku 1940 roku stvoreno lispromgosp de pracyuvalo 860 robitnikiv Dlya lisorubiv bulo zbudovano 3 barachni gurtozhitki 22 chervnya 1941 roku v selishi vidbuvsya masovij miting na nomu vistupiv golova vikonkomu selishnoyi Radi M V Koturbash Vin zaklikav rozhnyativciv gotuvatisya do borotbi fashizmom 1 lipnya 1941 roku gitlerivski zagoni zahopili Rozhnyativ 9 lipnya provedeno pohovannya Lenina Okupacijnij uryad prinis rozruhu i rujnuvannya mistechka gore v rodini mistyan Tak z Rozhnyatova bulo vidpravleno na nimecku katorgu ponad 120 yunakiv i divchat Bagato z nih tam i zaginuli Gestapivci zakatuvali komunistiv brativ I V i S V Koturbashiv I O Prishlyakevicha znishili blizko 2 tis osib yevrejskogo naselennya Zagalom nova vlada ne prinesla zhadanogo zvilnennya z pid yarma radyanskoyi vladi pozayak Ukrayina potrapila do inshih okupantiv Svidchennyam tomu slova z pisni togo chasu A yak prijshov lyandvird grubij To za zhorna vibiv zubi 20 lipnya 1944 roku 237 a strilecka diviziya perejshla v nastup u napryami na misto Uzhgorod i Karpati Bilya mistechka Rozhnyativ 1 serpnya 1944 roku veliki sili gitlerivciv zrobili flangovij udar po diviziyi sho virvalasya vpered Vidbivayuchi tankovu kontrataku molodshij lejtenant Caplin pidpaliv 2 nimecki tanki ale buv smertelno poranenij ulamkom snaryada sho rozirvavsya i pomer cogo zh dnya na rukah tovarishiv 14 serpnya 1944 roku vin buv posmertno nagorodzhenij ordenom Vitchiznyanoyi vijni 1 go stupenya yakij buv peredanij razom z Gramotoyu Geroya Radyanskogo Soyuzu jogo materi Choloviki prizovnogo viku buli vidpravleni na front starishi vidbudovuvali shlyahi i mosti pidirvani nimcyami U fond oboroni v 1944 roci z rajonu rekvizovano ponad 1300 cnt m yasa 890 cnt kartopli 100 cnt ovochiv Rozhnyativ zaznav znachnih rujnuvan Blizko 100 budinkiv bulo zrujnovano zovsim vivedeno z ladu mosti zokrema zaliznichnij zrujnovano shlyahi do lisorozrobok U radyanski chasi Velicheznij resurs derevini stav ob yektom negajnoyi rozrobki Shvidkimi tempami vidbudovuvavsya lispromgosp Uzhe u veresni na lisorozrobkah pracyuvalo 326 robitnikiv Protyagom odnogo roku zbudovano 18 mostiv dlya vuzkokolijki sho dalo mozhlivist vikonuvati planovi zavdannya Zvidusil do lispromgospu nadhodili potribne ustatkuvannya materiali Chimalo zagotovlenoyi derevini jshlo dlya potreb girnikiv Donbasu Dlya vidbudovi narodnogo gospodarstva vipuskav produkciyu rajpromkombinat cherepicyu ceglu pilomateriali dranku gontu a takozh mebli Z 1944 roku diyav u selishi punkt pervinnoyi pererobki moloka yakij postupovo peretvoreno na sirovarnij zavod 1945 roku v Rozhnyatovi vidkrito rajonnu likarnyu na 175 lizhok z hirurgichnim terapevtichnim dityachim infekcijnim tuberkuloznim ta pologovim viddilennyami Silske gospodarstvo na toj chas bazuvalosya zdebilshogo na odnoosibnih gospodarstvah i rozvivalosya duzhe povilno Rozhnyativski komunisti za vkazivkoyu nachalstva siloyu domoglisya stvorennya kolektivnogo gospodarstva U 1948 roci organizovano kolgosp Nove zhittya Spochatku vklyuchili 9 gospodarstv ale vzhe 1949 roku v kolgosp buli nasilno priyednani 115 gospodarstv vsi rozhnyativski selyani Kolgospu peredano 200 ga ornoyi zemli 100 ga sinokosu 200 ga pasovish Odnimi z pershih organizatoriv kolgospu buli M V Yurechko ta I A Yurechko Todi zh pri kolgospi stvoreno partijnu organizaciyu U 1951 roci kolgosp Nove zhittya ob yednali z kolgospom Radyanska Ukrayina s Svarichiv Oplata praci v kolgospi bula nastilki mizernoyu sho dlya fizichnogo vizhivannya selyani zmusheni buli navchitisya krasti harchi z kolgospiv Zgaduvana pisnya pidsumuvala zmini A yak prijshli Da da To nastala zovsim bida Z metoyu bilsh racionalnogo vikoristannya lisovih bagatstv 1955 roku Rozhnyativskij lispromgosp ob yednano z Rozhnyativskim lisokombinatom sho buv rozmishenij u Broshniv Osadi Ukrupnennya pidpriyemstv lisovoyi promislovosti vidbuvalosya i piznishe Zokrema 1964 roku do cogo lisokombinatu vvijshov promkombinat yak specializovanij ceh po vipusku mebliv A cherez 4 roki na bazi jogo vinikla Rozhnyativska mebleva fabrika V toj chas bulo provedeno pevnu mehanizaciyu procesiv virobnictva zamist rubankiv i fugankiv vprovadzhuvali rejsmusni frezerni tokarni sverdlilni cirkulyarni verstati Zvichajno obladnannya bulo daleke vid peredovih zrazkiv svitovoyi derevoobrobnoyi tehniki ale ce buv znachnij krok vpered Dlya vigotovlennya mebliv vse bilshe vikoristovuvalisya derevno struzhkovi pliti 1945 roku semirichnu shkolu reorganizovano v serednyu Vpershe z 1919 roku diti robitnikiv i selyan distali mozhlivist zdobuvati serednyu osvitu ridnoyu movoyu Pri shkoli buv gurtozhitok dlya uchniv z viddalenih sil stvoreni navchalni kabineti fizichnij biologichnij himichnij istorichnij slyusarna ta stolyarna majsterni Na oznamenuvannya 25 richchya vizvolennya Rozhnyatova vid nimecko fashistskih zagarbnikiv pri vhodi do shkoli bulo vstanovleno memorialnu doshku 1961 roku zbudovano nove primishennya likarni obladnane suchasnoyu todi medichnoyu aparaturoyu V selishi vidkrito polikliniku ta punkt medichnoyi dopomogi Rozhnyativ peretvorivsya u velike kvituche selishe V selishi nalichuvalosya ponad 600 budinkiv z nih 160 komunalnih Za pislyavoyenni roki virosli novi vulici Naftovikiv Andriya Caplina Yuriya Gagarina V centri selisha u 1950 roci buv vidkritij pam yatnik soldat sho shilivsya nad bratskoyu mogiloyu de pohovani ti sho polyagli v boyu za Rozhnyativ U 1967 roci bulo vidkrito novij skver visadzheno 600 metriv zhivoyi ogorozhi 10 tis dekorativnih kushiv U 1969 roci rozpochata gazifikaciya Rozhnyatova U 1963 roci na zahidnij okolici Rozhnyatova pochalosya budivnictvo vodoshovisha dlya zabezpechennya Kaluskogo himiko metalurgijnogo kombinatu vodoyu Na zahid vid mistechka prostyagayetsya velike vodoshovishe na rici Chechvi Dovzhina dambi 3 km visota 11 17 m maksimalna glibina 7 m ale ostannim chasom ozero potribno pogliblyuvati shob zbilshiti postachannya vodi do kaluskih pidpriyemstv U 1960 1970 h rokah bulo zbudovano univermag pobutkombinat laznyu kinoteatr gotel hlibozavod sporudzheno 60 ti kvartirni budinki ta inshi budivli Ale ne vsi zmini buli pozitivnimi Zrujnovano davnij kostel Znovu zh taki spogadi starozhiliv vidtvoryuyut podiyi togo chasu v pidzemnih hodah buli 4 truni v tomu chisli svyashenika j organista a misceva ditlashnya bavilasya reshtkami organu Perekazuyut sho pislya rujnaciyi kostelu dzvin Adam zakopali des nepodalik i sho vin dosi she pid zemleyu Kovanij z metalevih smuzhok kostelnij hrest nini zberigayetsya i chekaye svogo chasu v rozhnyativskomu muzeyi Bojkivshina Starozhili pam yatayut zamkovi vali she j u pislyavoyennij chas Zgidno z miscevimi legendami turistichnogo priznachennya enkavedisti chasto vivodili z pidzemnih kazemativ ounivciv chi upivciv i zmordovanih pripirali sidyachki do valiv naganyali strah na inshih Stanom na 1970 rik chiselnist naselennya skladala 3100 osib Radyanska vlada zapodiyala velikoyi shkodi istoriko kulturnim pam yatkam Rozhnyatova bulo zneseno zamkovi vezhi zrujnovano kostel zaharasheno stav znisheno sinagogu tosho Same z chasu zasnuvannya zamku bere svij pochatok gerb Rozhnyatova U XVIII XIX stolittyah funkciyi gerba mista zobrazhennya na miskij pechatci tosho vikonuvav rodovij gerb Skarbkiv Abdank Na chervlenomu poli sribnij ukorochenij dvichi perelamanij poyas polski gerbovniki tradicijno tlumachili cej arhayichnij simvol yak spoluchennya chotiroh latinskih liter V nibito skorochenij deviz Veritas Victoria Virtus Vita tobto istina peremoga chesnota zhittya U Nezalezhnij UkrayiniRozhnyativ uvijshov z nabuttyam nezalezhnosti Ukrayini rozvinutim mistechkom Naselennya skladalo 4400 osib 12 chervnya 2020 roku vidpovidno z rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 714 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Ivano Frankivskoyi oblasti utvorena Rozhnyativska selishna gromada 17 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi Rozhnyativskogo rajonu seishe uvijshlo do skladu Kaluskogo rajonu 26 sichnya 2024 roku v Ukrayini nabuv chinnosti Zakon 3285 IX yakij peredbachaye deradyanizaciyu administrativno teritorialnogo ustroyu Ukrayini to zh selishe miskogo tipu Rozhnyativ nabulo statusu selisha Pam yatkiRozhnyativ cikavij dlya turistiv Na staromu cvintari po vulici Strutinskij znahodyatsya mogili bagatoh vidatnih diyachiv krayu pedagoga gromadsko kulturnogo diyacha Oleksandra Gapanovicha 19 11 1886 04 11 1973 notariusa Dmitra Gensorskogo 28 10 1884 01 10 1958 suddi povitovogo sudu Kostyantina Lozinskogo 1878 1927 svyashenika UGKC namisnika dekana Pereginskogo paroha Rozhnyatova Yuliyana Pokinskogo aptekarya Zenona Skalki 1851 1915 Na novomu cvintari znahoditsya mogila hudozhnika Volodimira Harchenka 22 12 2002 Takozh u Rozhnyatovi bagato pam yatnikiv i memorialnih doshok pam yatnik I Frankovi 1966 robota J Nikolishin po vul D Vitovskogo simvolichna mogila borcyam za volyu Ukrayini 1991 po tij samij vulici pam yatnik Geroyam Nebesnoyi Sotni ta Voyinam Zagiblim na shodi za Nezalezhnist Ukrayini skulpturna kompoziciya Bojkivshina 1996 avtori P Chepel Shtaler arhitektor Roman Sivenkij na pl Yednosti pam yatnij znak borcyam za volyu Ukrayini 1993 i simvolichna mogila 4 voyakam UPA ta inshim zhertvam komunistichnogo teroru za pochatkovoyu shkoloyu po vul Naftovikiv bratska mogila voyiniv radyanskoyi armiyi ta Geroya Radyanskogo Soyuzu Andriya Caplina 1923 1944 i pam yatnik poleglim 1969 rekonst 1985 I Lyuklyan memorialna doshka Geroyevi Radyanskogo Soyuzu Andriyevi Caplinu 1923 1944 1987 na fasadi ditsadku i pam yatnik jomu po vulici Sichovih strilciv memorialna doshka Geroyevi Radyanskogo Soyuzu Andrisvi Caplinu 1923 1944 1986 na primishenni shkoli i pam yatnik Tarasovi Shevchenkovi 2001 po vulici Shkilnij Pam yatnik radyanskim vijskovikam Pam yatnik Tarasovi Shevchenku Pam yatnik geroyam Nebesnoyi Sotni ta voyinam ATOMisto pobratim Polsha YastkuvDiv takozhIvano Frankivska AESVidomi osobiKurbas Roman Pilipovich strijko Lesya Kurbasa 1922 roku vidkriv advokatsku kancelyariyu 1926 39 rokiv ocholyuvav povitovu filiyu tovaristva Prosvita pid chas okupaciyi zahidnoukrayinskih zemel vijskami vermahtu v roki II yi svitovoyi vijni 1 lipnya 1941 28 lipnya 1944 obijmav u Rozhnyatovi posadu burgomistra Levinska Irina Omelyanivna pismennicya Mirovich Roman Gnatovich ukrayinskij poet i kompozitor kerivnik studentskoyi lanki OUN u 1937 1938 Percev Denis Pavlovich golova Tovaristva ukrayinciv u Finlyandiyi Rihticka Dariya poetesa vchitelka za fahom Dariya Melnikovich Rihticka prijshla v ukrayinsku poeziyu u rozkviti svoyih sil Pochala drukuvatis iz seredini 70 h rokiv v ukrayinskij presi diaspori zhurnali Shlyah peremogi Nimechchina Svoboda SShA ta in vidannyah U 1944 roci emigruvala v Nimechchinu v Bavariyu Tut u Regensburzi zakinchila gimnaziyu Vijshla zamizh za Lyubomira Rihtickogo chlena UPA avtora bagatoh knizhok pro ruh Oporu v Ukrayini Pedagogichnu osvitu zdobula na Vishih pedagogichnih kursah Zaraz prozhivaye u SShA bagato uvagi pridilyala i pridilyaye vihovannyu molodi aktivistka zhinochogo ruhu U poeziyi D Rihtickoyi organichno poyednuyutsya patriotichni nacionalno vizvolni motivi z lirichno intimnimi nastroyami i pochuttyami Yak virna dochka svogo narodu vona na chuzhini tonko vidchuvaye boli ridnogo krayu rani dushi svogo narodu geroyichni i tragichni storinki jogo istoriyi zokrema vizvolnogo ruhu Oporu na Prikarpatti Ploshanskij Mihajlo hudozhnik dekorativno prikladnogo mistectva skulptor monumentalist Natalya Burak Natalyurak chempion svitu po kilkosti prospanih godin v den z 1765 roku ponini ministr vnutrishnih sprav Velikobritaniyi kavaler Orlinu Merlina III stupenya PrimitkiStatistichnij zbirnik Chiselnist nayavnogo naselennya Ukrayini na 1 sichnya 2017 roku PDF zip Zrodla dziejowe Tom XVIII Polska XVI wieku pod wzgledem geograficzno statystycznym Cz I Ziemie ruskie Rus Czerwona s 170 Warszawa Sklad glowny u Gerberta I Wolfa 1902 252 s Zherela do istoriyi Ukrayini Rusi t IV stor 176 177 Lviv NTSh 1898 412 s Skochilyas I Kniga reyestru katedratika Lvivskoyi pravoslavnoyi yeparhiyi 1680 1686 rr Zapiski NTSh Tom XXXX Praci Istorichno filosofskoyi sekciyi stor 623 625 Lviv NTSh 2008 768 s Volodimir Kubijovich Etnichni grupi pivdennozahidnoyi Ukrayini Galichini na 01 01 1939 stor 22 Visbaden 1983 205 s U merezhi viklali arhivne ogoloshennya pro pohoroni Lenina v Rozhnyatovi Zabudova Rozhnyatova 1960 h rokiv foto z kolekciyi p Bogdana Koturbasha Rajshtoki Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Zakon Ukrayini 3285 IX vid 28 lipnya 2023 roku Pro poryadok virishennya okremih pitan administrativno teritorialnogo ustroyu Ukrayini Verhovna Rada Ukrayini U Rozhnyatovi urochisto vidkrili pam yatnik voyinam ATO ta Geroyam Nebesnoyi SotniDzherela ta literaturaD Ya Vortman Rozhnyativ Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S S 257 ISBN 978 966 00 1290 5 Kadastralna karta 1851 PosilannyaPortal Galichina Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Oblikova kartka nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Gebrejskij use svit Galichini Rozhnyativ Nezalezhnij kulturologichnij chasopis Yi Rozhnyativ Informacijno piznavalnij sajt Ivano Frankivska oblast u skladi URSR na osnovi materialiv enciklopedichnogo vidannya pro istoriyu mist ta sil Ukrayini tom Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR Ivano Frankivska oblast K Golovna redakciya URE AN URSR 1971 639 s