Система трансформаційних розломів Мертвого моря (англ. Dead Sea Transform, DST) або Рифт Мертвого моря — серія розломів, що прямують близько 1000 км від трійника Мараш (сполучення зі Східно-Анатолійським розломом на південному сході Туреччини) до північного кінця рифту Червоного моря (неподалік від південного краю Синайського півострова). Система розломів утворює трансформаційний розлом між Африканською плитою на заході та Аравійською плитою на схід. Це зона лівобічного трансформаційного розлому, що означає відносні рухи двох плит. Обидві плити рухаються в загальному північно-північно-східному напрямку, але Аравійська плита рухається швидше, в результаті чого спостерігаються лівосторонні рухи вздовж розлому приблизно 107 км на її південному кінці. Розширення також присутнє у південній частині розлому, що сприяло серії рифтів, утворюючи басейни Акабської затоки, Мертвого моря, Галілейського моря та Хула. Рифт впливає на [en] Лівану, що веде до підняття по обидва боки долини Бекаа. У найпівнічнішій частині системи розломів спостерігається локальне перенапруження, утворюючи рифтовий басейн Габ. Система розломів проходить приблизно вздовж політичного кордону Ізраїлю, Йорданії та Лівану.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTDBSbFlXUlRaV0ZVY21GdWMyWnZjbTB1Y0c1bkx6SXdNSEI0TFVSbFlXUlRaV0ZVY21GdWMyWnZjbTB1Y0c1bi5wbmc=.png)
Тектонічна інтерпретація
Система розломів DST зазвичай вважається трансформаційним розломом, який врахував зміщення Аравійської плити на 105 км на північ. Ця інтерпретація ґрунтується на спостереженні за маркерами зміщення, такими як річкові тераси, балки та археологічні об’єкти, які дають швидкість горизонтального ковзання в кілька мм на рік протягом останніх кількох мільйонів років. Дані GPS дають аналогічні швидкості сучасного руху Аравійської плити відносно Африканської. Також було запропоновано, що зона розлому є рифтовою системою, яка є початковим центром океанічного спредингу, північним розширенням рифту Червоного моря.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelprTDBwdmNtUmhibDlXWVd4c1pYbGZVR0Z1YjNKaGJXRXVhbkJuTHpnd01IQjRMVXB2Y21SaGJsOVdZV3hzWlhsZlVHRnViM0poYldFdWFuQm4uanBn.jpg)
Розвиток
Рифт Мертвого моря почав формуватися під час пізнього еоцену з епейрогенним рухом у регіоні, з початком фази розломів, яка почалася в олігоцені та тривала в міоцені. У ранньому та середньому міоцені (23–11,6 млн. років) відбулася зміна в русі плит, і [en] припинився. Початкова фаза рифтингу на північ досягла аж до південного Лівану, за якою послідував період у пізньому міоцені, де триваюче переміщення через межі плити відбувалося в основному за рахунок укорочення в [en]. Загальне зміщення для цієї ранньої фази руху було оцінено в 64 км. У пліоцені DST знову поширювався на північ через Ліван до північно-західної Сирії, перш ніж досягти Східно-Анатолійського розлому.
Поділ
Південна ділянка
Південна ділянка DST має довжину близько 400 км і простягається від центру спредингу в Червоному морі на південному кінці Акабської затоки до півночі басейну Хула на півдні Лівану.
Акабська затока
Акабська затока була створена рухом на чотирьох лівосторонніх сегментах розломів у діагональній ступінчастій послідовності, відомій як пеленг. У областях, де ці сегменти перекриваються, розвинулися рифтові басейни, утворюючи три батиметричні низовини, відомі як глибина Дака, Арагонська глибина та глибина Елат. Частини трьох із цих розломів розірвалися під час [en]
Ваді-Араба
Сегмент Ваді-ель-Араба DST простягається приблизно на 160 км від затоки Акаба до південного краю Мертвого моря. Деякі науковці ще більше розбили цей сегмент, визначивши два окремих сегменти, Аврона та Арава. Розлом Аврона простягається від північної частини Акабської затоки приблизно на 50 км уздовж долини Арава. Розлом Арава проходить на північ від сегмента розлому Аврона приблизно на 100 км.
Швидкість ковзання 4±2 мм на рік була оцінена зміщенням ярів поперек розлому. Задокументовано чотири сильні землетруси, які сталися через рух на цьому розломі за останні 1000 років: в 1068, 1212, 1293 та 1458 роках.
Басейн Мертвого моря
Мертве море утворюється в басейні, що розривається, через лівобічний зсув між сегментами Ваді-Араба та долиною Йордану. Ділянка басейну з осадовим заповненням понад 2 км має довжину 150 км і ширину в центральній частині 15-17 км. На півночі заповнення досягає максимальної товщини близько 10 км. Послідовність включає міоценові річкові пісковики формації Хазева, перекриті товщею евапоритів пізнього міоцену до раннього пліоцену, головним чином галіту, формацію Седом і озерно-річкову цілісність пліоцену до недавнього віку.
Розлом Йорданської долини
Йорданська рифтова долина DST, тягнеться приблизно на 100 км від північно-західної частини Мертвого моря до південно-східної частини Галілейського моря вздовж долини Йордану. За останні 47 500 років швидкість ковзання становила від 4,7 до 5,1 мм на рік. Вважається, що весь сегмент зазнав рифтогенезу під час землетрусу в 749 році та знову в 1033 році, останнього сильного землетрусу вздовж цієї структури. Дефіцит ковзання, який накопичився після події 1033 року, є достатнім, щоб викликати землетрус силою Mw ~7,4.
Басейн Галілейського моря
Басейн Галілейського моря або басейн Кінерет — відгалуження, утворене між розломом Йорданської долини вздовж його східного краю та низкою менших розломів на півночі. Центральне місце найглибшого осадового заповнення басейну (його «депоцентр») лежить на східній стороні, проти продовження розлому долини Йордану. Товщина заповнення оцінюється як 3 км до найглибшого сейсмічного відбиття, що співвідноситься з верхньою частиною базальтового шару, який був екструдований близько чотирьох мільйонів років тому.
Плато Коразим
Басейн Хула
Рифтовий басейн Хула розташований на північ від басейну Галілейського моря і утворений між кількома короткими сегментами розломів. Нині активна частина басейну відносно вузька. Західний приграничний розлом Хула визначає західну сторону басейну і розгалужується на північ на кілька розломів, включаючи розлом Роум і розлом Яммуне. Східний приграничний розлом Хула продовжується на північ від північно-східної частини Галілейського моря, утворюючи східний край басейну та згодом з’єднуючись із розломом Рачайя.
Стримуючий вигин Лівану
DST розповсюджується в межах зони стримуючого вигину з розпізнаванням кількох окремих активних сегментів розлому.
Розлом Яммуне
Розлом Яммуне є провідним розломом у межах Ліванського стримувального вигину, що несе більшу частину зміщення межі плити. Він простягається на SSW-NNE і прямує приблизно на 170 км від північно-західного кінця басейну Хула до його з’єднання з розломом Міссяф. Тут було кілька великих історичних землетрусів, таких землетрус 1202 року в Сирії. Розрахункова середня швидкість ковзання вздовж розлому Яммуне становить від 4,0 до 5,5 мм на рік, з інтервалом повторення великих землетрусів 1020–1175 років. З 1202 року не було жодного сильного землетрусу.
Розлом Руму
Розлом Рум відгалужується від розлому Яммуне в північно-західній частині басейну Хула. Звідти його можна простежити на північ протягом приблизно 35 км, перш ніж він стане нечітким. Рух по цьому розлому пов'язують із землетрусом у Галілеї 1837 року . Швидкість ковзання оцінюється в 0,86–1,05 мм на рік.
Рачайсько-Сергайські розломи
Ця зона розломів складається з двох основних смуг розломів, розломів Рачая і Сергая. Розлом Сергая відгалужується від східного приграничного розлому Хула, прямуючі на північний схід, на південь від гори Гермон, до хребта Антиліван, де він продовжується у напрямку SSW-NNE. Розлом має швидкість ковзання близько 1,4 мм на рік. Вважається, що рух на цьому розломі відповідальний за землетрус у листопаді 1759 року. Розлом Рачайя також відгалужується від східного приграничного розлому Хула, прямує SSW-NNE, проходячи на північ від гори Гермон. Швидкість ковзання для цього розлому ще не була оцінена.
Північна ділянка
Північна ділянка DST простягається від північного кінця розлому Яммуне до трійника зі Східно-Анатолійським розломом. Загальний тип деформації є транспресійним, відповідно до відносних рухів плити, визначених GPS-вимірюваннями.
Розлом Міссьяф
Цей сегмент розлому, також відомий як розлом Габ, проходить приблизно на 70 км від північного кінця розлому Яммуне до басейну Габ. Розрахункова швидкість ковзання для цього сегмента становить 6,9 мм на рік. Основні історичні землетруси, які, як вважають, відбулися вздовж цієї структури, це M > 7, землетруси 115 та 1170 рр. Починаючи з 1170 року не було зареєстровано жодного сильного землетрусу, що свідчить про те, що така подія назріла.
Басейн Габ
Басейн Габ утворився в пліоцені і вважається рифтом, який утворився внаслідок перекриття лівого ступінчастого зміщення між розломом Міссьяф і розломом Хаджипаша. Басейн має довжину близько 60 км і ширину 15 км. Ґрунтуючись на інтерпретації даних сейсмічного відбиття та проходженні однієї свердловини (Ghab-1), вважається, що заповнення басейну повністю від пліоцену до найновішого віку. У басейні є два головних депоцентри на північному та південному кінцях, розділених внутрішньобасейнальним підвищенням.
Розлом Хаджипаша
Розлом Хаджипаша простягається від басейну Габ до басейну Амук. Вважається, що він сприймає основну частину зміщення межі плити, пов’язаної з розломом Карасу. Великі землетруси в 1408 і 1872 роках були пов'язані з рухом на цьому розломі.
Розлом Карасу
Розлом Карасу або розлом Аманос має південно-західно-східний напрям і є частиною переходу від DST до Східноанатолійського розлому. Його швидкість ковзання становить від 1,0 до 1,6 мм на рік весь четвертинний період. 6 лютого 2023 року землетрус магнітудою 7,8 мав епіцентр в розломі Карасу, а також сегментів Пазарджик і Еркенек Східно-Анатолійського розлому. Також тут був епіцентр землетрусів магнітудою 7,5 та 7,2 в 521 та 1872 роках відповідно.
Див. також
Примітки
- Gomez, F., Karam, G., Khawlie, M., McClusky S., Vernant P., Reilinger R., Jaafar R., Tabet C., Khair K., and Barazangi M. (2007). Global Positioning System measurements of strain accumulation and slip transfer through the restraining bend along the Dead Sea fault system in Lebanon. Geophysical Journal International. 168 (3): 1021—1028. Bibcode:2007GeoJI.168.1021G. doi:10.1111/j.1365-246X.2006.03328.x.
- Sadeh, M.; Hamiel, Y.; Ziv, A.; Bock, Y.; Fang, P.; Wdowinski, S. (2012). Crustal deformation along the Dead Sea Transform and the Carmel Fault inferred from 12 years of GPS measurements. Journal of Geophysical Research: Solid Earth. 117 (B8). Bibcode:2012JGRB..117.8410S. doi:10.1029/2012JB009241.
- Al-Zoubi, Abdallah S.; Abu-Hamatteh, Z.S.H.; Abdealkaderer, Amrat (2006). The seismic hazard assessment of the Dead Sea rift, Jordan. Journal of African Earth Sciences. 45 (4–5): The Dead Sea rift is a sinistral transform plate boundary separating the Sinai sub-plate in the west (part of African plate) and the Arabian plate in the east. Bibcode:2006JAfES..45..489A. doi:10.1016/j.jafrearsci.2006.04.007.
- Freund R.; Garfunkel Z.; Zak I.; Goldberg M.; Weissbrod T.; Derin B.; Bender F.; Wellings F.E.; Girdler R.W. (1970). The Shear along the Dead Sea Rift (and Discussion). Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series A, Mathematical and Physical Sciences. 267 (1181): 107—130. Bibcode:1970RSPTA.267..107F. doi:10.1098/rsta.1970.0027.
- Joffe S.; Garfunkel Z. (1987). Plate kinematics of the circum Red Sea—a re-evaluation. Tectonophysics. 141 (1–3): 5—22. Bibcode:1987Tectp.141....5J. doi:10.1016/0040-1951(87)90171-5.
- Begin Z.B.; Steinitz G. (2005). Temporal and spatial variations of microearthquake activity along the Dead Sea Fault, 1984–2004. Israel Journal of Earth Sciences. 54: 1—14. doi:10.1560/QTVW-HY1E-7XNU-JCLJ.
- Mart Y.; Ryan W.B.F.; Lunina O.V. (2005). Review of the tectonics of the Levant Rift system: the structural significance of oblique continental breakup. Tectonophysics. 395 (3–4): 209—232. Bibcode:2005Tectp.395..209M. doi:10.1016/j.tecto.2004.09.007.
- Abu-Jaber, Nizar; Al Khasawneh, Sahar; Alqudah, Mohammad; Hamarneh, Catreena; Al-Rawabdeh, Abdulla; Murray, Andrew (1 листопада 2020). Lake Elji and a geological perspective on the evolution of Petra, Jordan. . 557: 109904. Bibcode:2020PPP...557j9904A. doi:10.1016/j.palaeo.2020.109904. S2CID 225003090. Процитовано 6 грудня 2022.
- Brew G.; Lupa J.; Barazangi M.; Sawaf T.; Al-Imam A.; Zaza T. (2001). Structure and tectonic development of the Ghab basin and the Dead Sea fault system, Syria (PDF). Journal of the Geological Society. 158 (4): 665—674. Bibcode:2001JGSoc.158..665B. doi:10.1144/jgs.158.4.665. :1813/5312. S2CID 17750982.
- Gomez F.; Khawlie M.; Tabet C.; Darkal A.; Khair K.; Barazangi M. (2006). (PDF). Earth and Planetary Science Letters. 241 (3–4): 913—931. Bibcode:2006E&PSL.241..913G. doi:10.1016/j.epsl.2005.10.029. :1813/5313. Архів оригіналу (PDF) за 11 липня 2015.
- Klinger, Yann; Rivera, Luis; Haessler, Henri; Maurin, Jean-Christophe (August 1999), (PDF), Bulletin of the Seismological Society of America, , 89 (4): 1025—1036, Bibcode:1999BuSSA..89.1025K, doi:10.1785/BSSA0890041025, архів оригіналу (PDF) за 25 січня 2014, процитовано 8 липня 2013
- Klinger Y.; Avouac J.P.; Karaki N.A.; Dorbath L.; Bourles D.; Reyss J.L. (2000). Slip rate on the Dead Sea transform fault in northern Araba valley (Jordan) (PDF). . 142 (3): 755—768. Bibcode:2000GeoJI.142..755K. doi:10.1046/j.1365-246x.2000.00165.x.
- Makovsky Y.; Wunch A.; Ariely R.; Shaked Y.; Rivlin A.; Shemesh A.; Ben Avraham Z.; Agnon A. (2008). (PDF). Earth and Planetary Science Letters. 271 (1–4): 109—122. Bibcode:2008E&PSL.271..109M. doi:10.1016/j.epsl.2008.03.057. Архів оригіналу (PDF) за 2 серпня 2010.
- Klinger Y.; Avouac J.P.; Dorbath L.; Abou Karaki N.; Tisnerat N. (2000). Seismic behaviour of the Dead Sea fault along the Araba valley, Jordan. Geophysical Journal International. 142 (3): 769—782. Bibcode:2000GeoJI.142..769K. doi:10.1046/j.1365-246X.2000.00166.x.
- Garfunkel Z. (1997). The History and Formation of the Dead Sea Basin. У Niemi T.M.; Ben Avraham Z.; Gat J.R. (ред.). The Dead Sea: The Lake and Its Setting. Oxford University Press. с. 36—56. ISBN .
- Ferry M.; Meghraoui M.; Karaki A.A.; Al-Taj M.; Amoush H.; Al-Dhaisat S.; Barjous M. (2008). A 48-kyr-long slip rate history for the Jordan Valley segment of the Dead Sea Fault. Earth and Planetary Science Letters. 260 (3–4): 394—406. Bibcode:2007E&PSL.260..394F. doi:10.1016/j.epsl.2007.05.049.
- Marco S.; Hartal M.; Hazan N.; Leve L.; Stein M. (2003). (PDF). Geology. 31 (8): 665—668. Bibcode:2003Geo....31..665M. doi:10.1130/G19516.1. Архів оригіналу (PDF) за 9 липня 2015.
- Hurwitz S.; Garfunkel Z.; Ben-Gai Y.; Reznikov M.; Rotstein Y.; Gvirtzman H. (2002). (PDF). Tectonophysics. 359 (3–4): 289—306. Bibcode:2002Tectp.359..289H. doi:10.1016/S0040-1951(02)00516-4. Архів оригіналу (PDF) за 26 вересня 2013.
- Marco S. (2007). Temporal variation in the geometry of a strike–slip fault zone: Examples from the Dead Sea Transform (PDF). Tectonophysics. 445 (3–4): 186—199. Bibcode:2007Tectp.445..186M. doi:10.1016/j.tecto.2007.08.014.[недоступне посилання з 01.12.2016]
- Weinberger R.; Schattner U.; Medvedev B.; Frieslander U.; Sneh A.; Harlavan Y.; Gross M.R. (2010). (PDF). Israel Journal of Earth Sciences. 58 (3): 203—216. doi:10.1560/IJES.58.3-4.203. Архів оригіналу (PDF) за 26 вересня 2013. Процитовано 8 липня 2013.
- Weinberger R.; Gross M.R.; Sneh A. (2009). Evolving deformation along a transform plate boundary: Example from the Dead Sea Fault in northern Israel. Tectonics. 28 (TC5005): n/a. Bibcode:2009Tecto..28.5005W. doi:10.1029/2008TC002316. S2CID 54202467.
- Romieh M.A.; Westaway R.; Daoud M.; Bridgland D.R. (2012). First indications of high slip rates on active reverse faults NW of Damascus, Syria, from observations of deformed Quaternary sediments: Implications for the partitioning of crustal deformation in the Middle Eastern region (PDF). Tectonophysics. 538—540: 86—104. Bibcode:2012Tectp.538...86A. doi:10.1016/j.tecto.2012.03.008.[недоступне посилання з 01.10.2023]
- Homberg C.; Barrier E.; Mroueh M.; Hamdan W.; Higazi F. (2010). (PDF). У Homberg C.; Bachmann M. (ред.). Evolution of the Levant Margin and Western Arabia Platform Since the Mesozoic. Special Publications. Т. 341. Geological Society. с. 245—268. ISBN . Архів оригіналу (PDF) за 2 березня 2014. Процитовано 8 липня 2013.
- Daëron M.; Klinger Y.; Tapponnier P.; Elias A.; Jacques E.; Sursock A. (2005). (PDF). Geology. 33 (7): 529—532. Bibcode:2005Geo....33..529D. doi:10.1130/G21352.1. Архів оригіналу (PDF) за 12 листопада 2008. Процитовано 8 липня 2013.
- Jaafar R. (2008). GPS Measurements of Present day crustal deformation within the Lebanese Restraining Bend along the Dead Sea Transform (PDF) (Дипломна робота). Процитовано 24 лютого 2013.
- Nemer T.; Gomkez F.; Al Haddad S.; Tabet C. (2008). Coseismic growth of sedimentary basins along the Yammouneh strike-slip fault (Lebanon). Geophysical Journal International. 175 (3): 1023—1039. Bibcode:2008GeoJI.175.1023N. doi:10.1111/j.1365-246X.2008.03889.x.
- Nemer T.; Meghraoui M. (2006). Evidence of coseismic ruptures along the Roum fault (Lebanon): a possible source for the AD 1837 earthquake. Journal of Structural Geology. 28 (8): 1483—1495. Bibcode:2006JSG....28.1483N. doi:10.1016/j.jsg.2006.03.038.
- Gomez F.; Nemer T.; Tabet C.; Khawlie M.; Meghraoui M.; Barazangi M. (2007). Strain partitioning of active transpression within the Lebanese restraining bend of the Dead Sea Fault (Lebanon and SW Syria) (PDF). У Cunningham W.D.; Mann P. (ред.). Tectonics of Strike-Slip Restraining and Releasing Bends. London: Geological Society. с. 285—303. ISBN .
- Meghraoui M.; Gomez F.; Sbeinati R.; Van der Woerd J.; Mounty M.; Darkal A. N.; Radwan Y.; Layyous I.; Al-Najjar H.; Darawcheh R.; Hijazi F.; Al-Ghazzi R.; Barazangi M. (2003). Evidence for 830 years of Seismic Quiescence from Palaeoseismology, Archaeoseismology and Historical Seismicity Along the Dead Sea Fault in Syria (PDF). Earth and Planetary Science Letters. 210 (1–2): 35—52. Bibcode:2003E&PSL.210...35M. doi:10.1016/S0012-821X(03)00144-4. :1813/5320.
- Karabacak V.; Altunel E.; Meghraoui M.; Akyüz H.S. (2010). Field evidences from northern Dead Sea Fault Zone (South Turkey): New findings for the initiation age and slip rate. Tectonophysics. 480 (1–4): 172—182. Bibcode:2010Tectp.480..172K. doi:10.1016/j.tecto.2009.10.001.
- Akyuz H.S.; Altunel E.; Karabacak V.; Yalciner C.C. (2006). Historical earthquake activity of the northern part of the Dead Sea Fault Zone, southern Turkey. Tectonophysics. 426 (3–4): 281—293. Bibcode:2006Tectp.426..281A. doi:10.1016/j.tecto.2006.08.005.
- Mahmoud Y.; Masson F.; Meghraoul M.; Cakir Z.; Alchalbi A.; Yavaoglu H.; Yönlü O.; Daoud M.; Ergintav S.; Inan S. (2012). Kinematic study at the junction of the East Anatolian fault and the Dead Sea fault from GPS measurements (PDF). Journal of Geodynamics. 67: 30—39. Bibcode:2013JGeo...67...30M. doi:10.1016/j.jog.2012.05.006.
- Yurtmen S.; Guillou H.; Westaway R.; Rowbotham G.; Tatar O. (2002). Rate of strike-slip motion on the Amanos Fault (Karasu Valley, southern Turkey) constrained by K–Ar dating and geochemical analysis of Quaternary basalts. Tectonophysics. 344 (3–4): 207—246. Bibcode:2002Tectp.344..207Y. doi:10.1016/S0040-1951(01)00265-7.
- Tatar O.; Piper J.D.A.; Gürsoy H.; Heimann A.; Koçbulut F. (2004). Neotectonic deformation in the transition zone between the Dead Sea Transform and the East Anatolian Fault Zone, Southern Turkey: a palaeomagnetic study of the Karasu Rift Volcanism. Tectonophysics. 385 (1–4): 17—43. Bibcode:2004Tectp.385...17T. doi:10.1016/j.tecto.2004.04.005.
- Barbot, Sylvain; Luo, Heng; Wang, Teng; Hamiel, Yariv; Piatibratova, Oksana; Javed, Muhammad Tahir; Braitenberg, Carla; Gurbuz, Gokhan (2023). Slip distribution of the February 6, 2023 Mw 7.8 and Mw 7.6, Kahramanmaraş, Turkey earthquake sequence in the East Anatolian Fault Zone. Seismica. 2 (3). doi:10.26443/seismica.v2i3.502.
- Akyuz, H. Serdar; Altunel, Erhan; Karabacak, Volkan; Yalciner, Caglar (2006). Historical earthquake activity of the northern part of the Dead Sea Fault Zone, southern Turkey. Tectonophysics. 426: 281—293. doi:10.1016/j.tecto.2006.08.005.
Посилання
- (англ.)
- «The East Anatolian Fault: Structural pattern and relationship with the Dead Sea Transform», Emre, O. & Duman, T. Y., American Geophysical Union, Fall Meeting 2007, abstract #T42B-01, publ.12/2004(англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Sistema transformacijnih rozlomiv Mertvogo morya angl Dead Sea Transform DST abo Rift Mertvogo morya seriya rozlomiv sho pryamuyut blizko 1000 km vid trijnika Marash spoluchennya zi Shidno Anatolijskim rozlomom na pivdennomu shodi Turechchini do pivnichnogo kincya riftu Chervonogo morya nepodalik vid pivdennogo krayu Sinajskogo pivostrova Sistema rozlomiv utvoryuye transformacijnij rozlom mizh Afrikanskoyu plitoyu na zahodi ta Aravijskoyu plitoyu na shid Ce zona livobichnogo transformacijnogo rozlomu sho oznachaye vidnosni ruhi dvoh plit Obidvi pliti ruhayutsya v zagalnomu pivnichno pivnichno shidnomu napryamku ale Aravijska plita ruhayetsya shvidshe v rezultati chogo sposterigayutsya livostoronni ruhi vzdovzh rozlomu priblizno 107 km na yiyi pivdennomu kinci Rozshirennya takozh prisutnye u pivdennij chastini rozlomu sho spriyalo seriyi riftiv utvoryuyuchi basejni Akabskoyi zatoki Mertvogo morya Galilejskogo morya ta Hula Rift vplivaye na en Livanu sho vede do pidnyattya po obidva boki dolini Bekaa U najpivnichnishij chastini sistemi rozlomiv sposterigayetsya lokalne perenapruzhennya utvoryuyuchi riftovij basejn Gab Sistema rozlomiv prohodit priblizno vzdovzh politichnogo kordonu Izrayilyu Jordaniyi ta Livanu Karta Riftu Mertvogo morya sho pokazuye osnovni segmenti rozlomiv i ruh Aravijskoyi pliti vidnosno Afrikanskoyi za danimi GPSTektonichna interpretaciyaSistema rozlomiv DST zazvichaj vvazhayetsya transformacijnim rozlomom yakij vrahuvav zmishennya Aravijskoyi pliti na 105 km na pivnich Cya interpretaciya gruntuyetsya na sposterezhenni za markerami zmishennya takimi yak richkovi terasi balki ta arheologichni ob yekti yaki dayut shvidkist gorizontalnogo kovzannya v kilka mm na rik protyagom ostannih kilkoh miljoniv rokiv Dani GPS dayut analogichni shvidkosti suchasnogo ruhu Aravijskoyi pliti vidnosno Afrikanskoyi Takozh bulo zaproponovano sho zona rozlomu ye riftovoyu sistemoyu yaka ye pochatkovim centrom okeanichnogo spredingu pivnichnim rozshirennyam riftu Chervonogo morya Panorama Jordanskoyi doliniRozvitokRift Mertvogo morya pochav formuvatisya pid chas piznogo eocenu z epejrogennim ruhom u regioni z pochatkom fazi rozlomiv yaka pochalasya v oligoceni ta trivala v mioceni U rannomu ta serednomu mioceni 23 11 6 mln rokiv vidbulasya zmina v rusi plit i en pripinivsya Pochatkova faza riftingu na pivnich dosyagla azh do pivdennogo Livanu za yakoyu posliduvav period u piznomu mioceni de trivayuche peremishennya cherez mezhi pliti vidbuvalosya v osnovnomu za rahunok ukorochennya v en Zagalne zmishennya dlya ciyeyi rannoyi fazi ruhu bulo ocineno v 64 km U plioceni DST znovu poshiryuvavsya na pivnich cherez Livan do pivnichno zahidnoyi Siriyi persh nizh dosyagti Shidno Anatolijskogo rozlomu PodilPivdenna dilyanka Pivdenna dilyanka DST maye dovzhinu blizko 400 km i prostyagayetsya vid centru spredingu v Chervonomu mori na pivdennomu kinci Akabskoyi zatoki do pivnochi basejnu Hula na pivdni Livanu Akabska zatoka Akabska zatoka bula stvorena ruhom na chotiroh livostoronnih segmentah rozlomiv u diagonalnij stupinchastij poslidovnosti vidomij yak peleng U oblastyah de ci segmenti perekrivayutsya rozvinulisya riftovi basejni utvoryuyuchi tri batimetrichni nizovini vidomi yak glibina Daka Aragonska glibina ta glibina Elat Chastini troh iz cih rozlomiv rozirvalisya pid chas en Vadi Araba Segment Vadi el Araba DST prostyagayetsya priblizno na 160 km vid zatoki Akaba do pivdennogo krayu Mertvogo morya Deyaki naukovci she bilshe rozbili cej segment viznachivshi dva okremih segmenti Avrona ta Arava Rozlom Avrona prostyagayetsya vid pivnichnoyi chastini Akabskoyi zatoki priblizno na 50 km uzdovzh dolini Arava Rozlom Arava prohodit na pivnich vid segmenta rozlomu Avrona priblizno na 100 km Shvidkist kovzannya 4 2 mm na rik bula ocinena zmishennyam yariv poperek rozlomu Zadokumentovano chotiri silni zemletrusi yaki stalisya cherez ruh na comu rozlomi za ostanni 1000 rokiv v 1068 1212 1293 ta 1458 rokah Basejn Mertvogo morya Mertve more utvoryuyetsya v basejni sho rozrivayetsya cherez livobichnij zsuv mizh segmentami Vadi Araba ta dolinoyu Jordanu Dilyanka basejnu z osadovim zapovnennyam ponad 2 km maye dovzhinu 150 km i shirinu v centralnij chastini 15 17 km Na pivnochi zapovnennya dosyagaye maksimalnoyi tovshini blizko 10 km Poslidovnist vklyuchaye miocenovi richkovi piskoviki formaciyi Hazeva perekriti tovsheyu evaporitiv piznogo miocenu do rannogo pliocenu golovnim chinom galitu formaciyu Sedom i ozerno richkovu cilisnist pliocenu do nedavnogo viku Rozlom Jordanskoyi dolini Jordanska riftova dolina DST tyagnetsya priblizno na 100 km vid pivnichno zahidnoyi chastini Mertvogo morya do pivdenno shidnoyi chastini Galilejskogo morya vzdovzh dolini Jordanu Za ostanni 47 500 rokiv shvidkist kovzannya stanovila vid 4 7 do 5 1 mm na rik Vvazhayetsya sho ves segment zaznav riftogenezu pid chas zemletrusu v 749 roci ta znovu v 1033 roci ostannogo silnogo zemletrusu vzdovzh ciyeyi strukturi Deficit kovzannya yakij nakopichivsya pislya podiyi 1033 roku ye dostatnim shob viklikati zemletrus siloyu Mw 7 4 Basejn Galilejskogo morya Basejn Galilejskogo morya abo basejn Kineret vidgaluzhennya utvorene mizh rozlomom Jordanskoyi dolini vzdovzh jogo shidnogo krayu ta nizkoyu menshih rozlomiv na pivnochi Centralne misce najglibshogo osadovogo zapovnennya basejnu jogo depocentr lezhit na shidnij storoni proti prodovzhennya rozlomu dolini Jordanu Tovshina zapovnennya ocinyuyetsya yak 3 km do najglibshogo sejsmichnogo vidbittya sho spivvidnositsya z verhnoyu chastinoyu bazaltovogo sharu yakij buv ekstrudovanij blizko chotiroh miljoniv rokiv tomu Plato Korazim Dokladnishe Basejn Hula Riftovij basejn Hula roztashovanij na pivnich vid basejnu Galilejskogo morya i utvorenij mizh kilkoma korotkimi segmentami rozlomiv Nini aktivna chastina basejnu vidnosno vuzka Zahidnij prigranichnij rozlom Hula viznachaye zahidnu storonu basejnu i rozgaluzhuyetsya na pivnich na kilka rozlomiv vklyuchayuchi rozlom Roum i rozlom Yammune Shidnij prigranichnij rozlom Hula prodovzhuyetsya na pivnich vid pivnichno shidnoyi chastini Galilejskogo morya utvoryuyuchi shidnij kraj basejnu ta zgodom z yednuyuchis iz rozlomom Rachajya Strimuyuchij vigin Livanu DST rozpovsyudzhuyetsya v mezhah zoni strimuyuchogo viginu z rozpiznavannyam kilkoh okremih aktivnih segmentiv rozlomu Rozlom Yammune Rozlom Yammune ye providnim rozlomom u mezhah Livanskogo strimuvalnogo viginu sho nese bilshu chastinu zmishennya mezhi pliti Vin prostyagayetsya na SSW NNE i pryamuye priblizno na 170 km vid pivnichno zahidnogo kincya basejnu Hula do jogo z yednannya z rozlomom Missyaf Tut bulo kilka velikih istorichnih zemletrusiv takih zemletrus 1202 roku v Siriyi Rozrahunkova serednya shvidkist kovzannya vzdovzh rozlomu Yammune stanovit vid 4 0 do 5 5 mm na rik z intervalom povtorennya velikih zemletrusiv 1020 1175 rokiv Z 1202 roku ne bulo zhodnogo silnogo zemletrusu Rozlom Rumu Rozlom Rum vidgaluzhuyetsya vid rozlomu Yammune v pivnichno zahidnij chastini basejnu Hula Zvidti jogo mozhna prostezhiti na pivnich protyagom priblizno 35 km persh nizh vin stane nechitkim Ruh po comu rozlomu pov yazuyut iz zemletrusom u Galileyi 1837 roku Shvidkist kovzannya ocinyuyetsya v 0 86 1 05 mm na rik Rachajsko Sergajski rozlomi Cya zona rozlomiv skladayetsya z dvoh osnovnih smug rozlomiv rozlomiv Rachaya i Sergaya Rozlom Sergaya vidgaluzhuyetsya vid shidnogo prigranichnogo rozlomu Hula pryamuyuchi na pivnichnij shid na pivden vid gori Germon do hrebta Antilivan de vin prodovzhuyetsya u napryamku SSW NNE Rozlom maye shvidkist kovzannya blizko 1 4 mm na rik Vvazhayetsya sho ruh na comu rozlomi vidpovidalnij za zemletrus u listopadi 1759 roku Rozlom Rachajya takozh vidgaluzhuyetsya vid shidnogo prigranichnogo rozlomu Hula pryamuye SSW NNE prohodyachi na pivnich vid gori Germon Shvidkist kovzannya dlya cogo rozlomu she ne bula ocinena Pivnichna dilyanka Pivnichna dilyanka DST prostyagayetsya vid pivnichnogo kincya rozlomu Yammune do trijnika zi Shidno Anatolijskim rozlomom Zagalnij tip deformaciyi ye transpresijnim vidpovidno do vidnosnih ruhiv pliti viznachenih GPS vimiryuvannyami Rozlom Missyaf Cej segment rozlomu takozh vidomij yak rozlom Gab prohodit priblizno na 70 km vid pivnichnogo kincya rozlomu Yammune do basejnu Gab Rozrahunkova shvidkist kovzannya dlya cogo segmenta stanovit 6 9 mm na rik Osnovni istorichni zemletrusi yaki yak vvazhayut vidbulisya vzdovzh ciyeyi strukturi ce M gt 7 zemletrusi 115 ta 1170 rr Pochinayuchi z 1170 roku ne bulo zareyestrovano zhodnogo silnogo zemletrusu sho svidchit pro te sho taka podiya nazrila Basejn Gab Basejn Gab utvorivsya v plioceni i vvazhayetsya riftom yakij utvorivsya vnaslidok perekrittya livogo stupinchastogo zmishennya mizh rozlomom Missyaf i rozlomom Hadzhipasha Basejn maye dovzhinu blizko 60 km i shirinu 15 km Gruntuyuchis na interpretaciyi danih sejsmichnogo vidbittya ta prohodzhenni odniyeyi sverdlovini Ghab 1 vvazhayetsya sho zapovnennya basejnu povnistyu vid pliocenu do najnovishogo viku U basejni ye dva golovnih depocentri na pivnichnomu ta pivdennomu kincyah rozdilenih vnutrishnobasejnalnim pidvishennyam Rozlom Hadzhipasha Rozlom Hadzhipasha prostyagayetsya vid basejnu Gab do basejnu Amuk Vvazhayetsya sho vin sprijmaye osnovnu chastinu zmishennya mezhi pliti pov yazanoyi z rozlomom Karasu Veliki zemletrusi v 1408 i 1872 rokah buli pov yazani z ruhom na comu rozlomi Rozlom Karasu Rozlom Karasu abo rozlom Amanos maye pivdenno zahidno shidnij napryam i ye chastinoyu perehodu vid DST do Shidnoanatolijskogo rozlomu Jogo shvidkist kovzannya stanovit vid 1 0 do 1 6 mm na rik ves chetvertinnij period 6 lyutogo 2023 roku zemletrus magnitudoyu 7 8 mav epicentr v rozlomi Karasu a takozh segmentiv Pazardzhik i Erkenek Shidno Anatolijskogo rozlomu Takozh tut buv epicentr zemletrusiv magnitudoyu 7 5 ta 7 2 v 521 ta 1872 rokah vidpovidno Div takozhJordanska riftova dolina Velika riftova dolinaPrimitkiGomez F Karam G Khawlie M McClusky S Vernant P Reilinger R Jaafar R Tabet C Khair K and Barazangi M 2007 Global Positioning System measurements of strain accumulation and slip transfer through the restraining bend along the Dead Sea fault system in Lebanon Geophysical Journal International 168 3 1021 1028 Bibcode 2007GeoJI 168 1021G doi 10 1111 j 1365 246X 2006 03328 x Sadeh M Hamiel Y Ziv A Bock Y Fang P Wdowinski S 2012 Crustal deformation along the Dead Sea Transform and the Carmel Fault inferred from 12 years of GPS measurements Journal of Geophysical Research Solid Earth 117 B8 Bibcode 2012JGRB 117 8410S doi 10 1029 2012JB009241 Al Zoubi Abdallah S Abu Hamatteh Z S H Abdealkaderer Amrat 2006 The seismic hazard assessment of the Dead Sea rift Jordan Journal of African Earth Sciences 45 4 5 The Dead Sea rift is a sinistral transform plate boundary separating the Sinai sub plate in the west part of African plate and the Arabian plate in the east Bibcode 2006JAfES 45 489A doi 10 1016 j jafrearsci 2006 04 007 Freund R Garfunkel Z Zak I Goldberg M Weissbrod T Derin B Bender F Wellings F E Girdler R W 1970 The Shear along the Dead Sea Rift and Discussion Philosophical Transactions of the Royal Society of London Series A Mathematical and Physical Sciences 267 1181 107 130 Bibcode 1970RSPTA 267 107F doi 10 1098 rsta 1970 0027 Joffe S Garfunkel Z 1987 Plate kinematics of the circum Red Sea a re evaluation Tectonophysics 141 1 3 5 22 Bibcode 1987Tectp 141 5J doi 10 1016 0040 1951 87 90171 5 Begin Z B Steinitz G 2005 Temporal and spatial variations of microearthquake activity along the Dead Sea Fault 1984 2004 Israel Journal of Earth Sciences 54 1 14 doi 10 1560 QTVW HY1E 7XNU JCLJ Mart Y Ryan W B F Lunina O V 2005 Review of the tectonics of the Levant Rift system the structural significance of oblique continental breakup Tectonophysics 395 3 4 209 232 Bibcode 2005Tectp 395 209M doi 10 1016 j tecto 2004 09 007 Abu Jaber Nizar Al Khasawneh Sahar Alqudah Mohammad Hamarneh Catreena Al Rawabdeh Abdulla Murray Andrew 1 listopada 2020 Lake Elji and a geological perspective on the evolution of Petra Jordan 557 109904 Bibcode 2020PPP 557j9904A doi 10 1016 j palaeo 2020 109904 S2CID 225003090 Procitovano 6 grudnya 2022 Brew G Lupa J Barazangi M Sawaf T Al Imam A Zaza T 2001 Structure and tectonic development of the Ghab basin and the Dead Sea fault system Syria PDF Journal of the Geological Society 158 4 665 674 Bibcode 2001JGSoc 158 665B doi 10 1144 jgs 158 4 665 1813 5312 S2CID 17750982 Gomez F Khawlie M Tabet C Darkal A Khair K Barazangi M 2006 PDF Earth and Planetary Science Letters 241 3 4 913 931 Bibcode 2006E amp PSL 241 913G doi 10 1016 j epsl 2005 10 029 1813 5313 Arhiv originalu PDF za 11 lipnya 2015 Klinger Yann Rivera Luis Haessler Henri Maurin Jean Christophe August 1999 PDF Bulletin of the Seismological Society of America 89 4 1025 1036 Bibcode 1999BuSSA 89 1025K doi 10 1785 BSSA0890041025 arhiv originalu PDF za 25 sichnya 2014 procitovano 8 lipnya 2013 Klinger Y Avouac J P Karaki N A Dorbath L Bourles D Reyss J L 2000 Slip rate on the Dead Sea transform fault in northern Araba valley Jordan PDF 142 3 755 768 Bibcode 2000GeoJI 142 755K doi 10 1046 j 1365 246x 2000 00165 x Makovsky Y Wunch A Ariely R Shaked Y Rivlin A Shemesh A Ben Avraham Z Agnon A 2008 PDF Earth and Planetary Science Letters 271 1 4 109 122 Bibcode 2008E amp PSL 271 109M doi 10 1016 j epsl 2008 03 057 Arhiv originalu PDF za 2 serpnya 2010 Klinger Y Avouac J P Dorbath L Abou Karaki N Tisnerat N 2000 Seismic behaviour of the Dead Sea fault along the Araba valley Jordan Geophysical Journal International 142 3 769 782 Bibcode 2000GeoJI 142 769K doi 10 1046 j 1365 246X 2000 00166 x Garfunkel Z 1997 The History and Formation of the Dead Sea Basin U Niemi T M Ben Avraham Z Gat J R red The Dead Sea The Lake and Its Setting Oxford University Press s 36 56 ISBN 978 0 19 508703 1 Ferry M Meghraoui M Karaki A A Al Taj M Amoush H Al Dhaisat S Barjous M 2008 A 48 kyr long slip rate history for the Jordan Valley segment of the Dead Sea Fault Earth and Planetary Science Letters 260 3 4 394 406 Bibcode 2007E amp PSL 260 394F doi 10 1016 j epsl 2007 05 049 Marco S Hartal M Hazan N Leve L Stein M 2003 PDF Geology 31 8 665 668 Bibcode 2003Geo 31 665M doi 10 1130 G19516 1 Arhiv originalu PDF za 9 lipnya 2015 Hurwitz S Garfunkel Z Ben Gai Y Reznikov M Rotstein Y Gvirtzman H 2002 PDF Tectonophysics 359 3 4 289 306 Bibcode 2002Tectp 359 289H doi 10 1016 S0040 1951 02 00516 4 Arhiv originalu PDF za 26 veresnya 2013 Marco S 2007 Temporal variation in the geometry of a strike slip fault zone Examples from the Dead Sea Transform PDF Tectonophysics 445 3 4 186 199 Bibcode 2007Tectp 445 186M doi 10 1016 j tecto 2007 08 014 nedostupne posilannya z 01 12 2016 Weinberger R Schattner U Medvedev B Frieslander U Sneh A Harlavan Y Gross M R 2010 PDF Israel Journal of Earth Sciences 58 3 203 216 doi 10 1560 IJES 58 3 4 203 Arhiv originalu PDF za 26 veresnya 2013 Procitovano 8 lipnya 2013 Weinberger R Gross M R Sneh A 2009 Evolving deformation along a transform plate boundary Example from the Dead Sea Fault in northern Israel Tectonics 28 TC5005 n a Bibcode 2009Tecto 28 5005W doi 10 1029 2008TC002316 S2CID 54202467 Romieh M A Westaway R Daoud M Bridgland D R 2012 First indications of high slip rates on active reverse faults NW of Damascus Syria from observations of deformed Quaternary sediments Implications for the partitioning of crustal deformation in the Middle Eastern region PDF Tectonophysics 538 540 86 104 Bibcode 2012Tectp 538 86A doi 10 1016 j tecto 2012 03 008 nedostupne posilannya z 01 10 2023 Homberg C Barrier E Mroueh M Hamdan W Higazi F 2010 PDF U Homberg C Bachmann M red Evolution of the Levant Margin and Western Arabia Platform Since the Mesozoic Special Publications T 341 Geological Society s 245 268 ISBN 978 1 86239 306 6 Arhiv originalu PDF za 2 bereznya 2014 Procitovano 8 lipnya 2013 Daeron M Klinger Y Tapponnier P Elias A Jacques E Sursock A 2005 PDF Geology 33 7 529 532 Bibcode 2005Geo 33 529D doi 10 1130 G21352 1 Arhiv originalu PDF za 12 listopada 2008 Procitovano 8 lipnya 2013 Jaafar R 2008 GPS Measurements of Present day crustal deformation within the Lebanese Restraining Bend along the Dead Sea Transform PDF Diplomna robota Procitovano 24 lyutogo 2013 Nemer T Gomkez F Al Haddad S Tabet C 2008 Coseismic growth of sedimentary basins along the Yammouneh strike slip fault Lebanon Geophysical Journal International 175 3 1023 1039 Bibcode 2008GeoJI 175 1023N doi 10 1111 j 1365 246X 2008 03889 x Nemer T Meghraoui M 2006 Evidence of coseismic ruptures along the Roum fault Lebanon a possible source for the AD 1837 earthquake Journal of Structural Geology 28 8 1483 1495 Bibcode 2006JSG 28 1483N doi 10 1016 j jsg 2006 03 038 Gomez F Nemer T Tabet C Khawlie M Meghraoui M Barazangi M 2007 Strain partitioning of active transpression within the Lebanese restraining bend of the Dead Sea Fault Lebanon and SW Syria PDF U Cunningham W D Mann P red Tectonics of Strike Slip Restraining and Releasing Bends London Geological Society s 285 303 ISBN 978 1 86239 238 0 Meghraoui M Gomez F Sbeinati R Van der Woerd J Mounty M Darkal A N Radwan Y Layyous I Al Najjar H Darawcheh R Hijazi F Al Ghazzi R Barazangi M 2003 Evidence for 830 years of Seismic Quiescence from Palaeoseismology Archaeoseismology and Historical Seismicity Along the Dead Sea Fault in Syria PDF Earth and Planetary Science Letters 210 1 2 35 52 Bibcode 2003E amp PSL 210 35M doi 10 1016 S0012 821X 03 00144 4 1813 5320 Karabacak V Altunel E Meghraoui M Akyuz H S 2010 Field evidences from northern Dead Sea Fault Zone South Turkey New findings for the initiation age and slip rate Tectonophysics 480 1 4 172 182 Bibcode 2010Tectp 480 172K doi 10 1016 j tecto 2009 10 001 Akyuz H S Altunel E Karabacak V Yalciner C C 2006 Historical earthquake activity of the northern part of the Dead Sea Fault Zone southern Turkey Tectonophysics 426 3 4 281 293 Bibcode 2006Tectp 426 281A doi 10 1016 j tecto 2006 08 005 Mahmoud Y Masson F Meghraoul M Cakir Z Alchalbi A Yavaoglu H Yonlu O Daoud M Ergintav S Inan S 2012 Kinematic study at the junction of the East Anatolian fault and the Dead Sea fault from GPS measurements PDF Journal of Geodynamics 67 30 39 Bibcode 2013JGeo 67 30M doi 10 1016 j jog 2012 05 006 Yurtmen S Guillou H Westaway R Rowbotham G Tatar O 2002 Rate of strike slip motion on the Amanos Fault Karasu Valley southern Turkey constrained by K Ar dating and geochemical analysis of Quaternary basalts Tectonophysics 344 3 4 207 246 Bibcode 2002Tectp 344 207Y doi 10 1016 S0040 1951 01 00265 7 Tatar O Piper J D A Gursoy H Heimann A Kocbulut F 2004 Neotectonic deformation in the transition zone between the Dead Sea Transform and the East Anatolian Fault Zone Southern Turkey a palaeomagnetic study of the Karasu Rift Volcanism Tectonophysics 385 1 4 17 43 Bibcode 2004Tectp 385 17T doi 10 1016 j tecto 2004 04 005 Barbot Sylvain Luo Heng Wang Teng Hamiel Yariv Piatibratova Oksana Javed Muhammad Tahir Braitenberg Carla Gurbuz Gokhan 2023 Slip distribution of the February 6 2023 Mw 7 8 and Mw 7 6 Kahramanmaras Turkey earthquake sequence in the East Anatolian Fault Zone Seismica 2 3 doi 10 26443 seismica v2i3 502 Akyuz H Serdar Altunel Erhan Karabacak Volkan Yalciner Caglar 2006 Historical earthquake activity of the northern part of the Dead Sea Fault Zone southern Turkey Tectonophysics 426 281 293 doi 10 1016 j tecto 2006 08 005 Posilannya angl The East Anatolian Fault Structural pattern and relationship with the Dead Sea Transform Emre O amp Duman T Y American Geophysical Union Fall Meeting 2007 abstract T42B 01 publ 12 2004 angl