Піпін I (фр. Pépin; 797 — 13 грудня 838, Пуатьє) — король Аквітанії з 814 року, другий син імператора Людовика I Благочестивого та Ірменгарди з Хеспенгау.
Піпін I | |
---|---|
![]() Деньє Піпіна I Аквітанського | |
Король Аквітанії | |
Правління | 817-838 |
Коронація | Серпень 817 |
Попередник | Людовик I Благочестивий |
Наступник | Піпін II Молодший |
Біографічні дані | |
Народження | 797 невідомо |
Смерть | 13 грудня 838 Пуатьє хвороба |
Поховання | d |
Дружина | Інгельтруда |
Діти | Піпін, Карл, Берта |
Династія | Каролінги |
Батько | Людовик I Благочестивий |
Мати |
Піпін I — король Аквітанії
Майже відразу ж після отримання престолу Франкської держави, Людовик I Благочестивий у серпні 814 року вивів своїх старших синів у правителі різних областей Імперії, зокрема Піпін I став намісником королівства Аквітанія, яким, до того як стати імператором, керував сам Людовик I. У липні 817 року імператор Людовик офіційно закріпив поділ королівства, прийняттям на генеральному сеймі в Ахені акту «Про порядок в Імперії» (Ordinatio imperii). За ним влада у Франкській державі поділялася між Людовиком Благочестивим і його синами: старший — Лотар I — отримував більшу частину держави (зокрема, Італію, Нейстрію, Австразію і багато німецьких областей) і ставав співправителем батька; Піпін I отримував Аквітанію, Гасконь, Тулузьку марку, а також 4 графства: Каркассон у Септиманії, Отен, Авалон і Невір у Бургундії; молодший син — Людовик II Німецький — отримував Баварію та Каринтію. Розділ обговорювалося низкою умов, наприклад, що володіння молодших синів імператора Людовика, в разі їхньої смерті, не будуть переходити їхнім спадкоємцям, а будуть розділені між Лотаром I і ще живим братом. У серпні цього ж року Піпін I був коронований королем Аквітанії і разом зі своїми радниками (серед яких були граф Тулузи Беренгер Мудрий та Ермольд Ніггел), відправлений батьком у своє королівство.
Перша половина правління
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMyTDBWMWNtOXdaVjg0TVRRdWFuQm5MelF3TUhCNExVVjFjbTl3WlY4NE1UUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Вже у 818 році проти Піпіна I підняв повстання герцог Гасконі Луп III Центулл і в 819 році королю Аквітанії довелося провести активні дії для придушення заколоту: Піпін з військом просунувся в Гасконь, дійшовши до Кастільйоне-сюр-Дордонь. За його наказом графи Беренгарієй Тулузький і Гверін Провансскій продовжили військові дії, під час яких Луп III потрапив у полон і був відправлений у вигнання. Новим герцогом Гасконі був поставлений Аснар I Санчес, але в західній Гасконі останні анти-франкські виступи припинилися тільки в 820 році. Незважаючи на придушення повстання, влада королів Франкської держави над Арагоном і Наваррою так і не була відновлена.
Влітку 822 року Піпін I брав участь у засіданні генерального сейму в Аттіньї, на якому імператор Людовик I Благочестивий публічно покаявся за жорстокість, проявлену по відношенню до короля Бернарда Італійського і до його прибічників. У вересні цього ж року Піпін одружився з Рінгардою, дочкою графа Мадре Теодеберта.
У 824 році Піпін Аквітанський, у свиті імператора Людовика I, разом зі своїм братом Людовиком Баварським, взяв участь в успішному поході в Бретань, проти графа, який підняв заколот Вімарка. (опис цього походу і ролі в ньому Піпіна збереглося в поемі Ермольда нігелли «Прославлення Людовіка»).
У 828 році імператор Людовик I Благочестивий направив короля Італії Лотара I на чолі великого війська в Іспанську марку. По дорозі Лотар з'єднався з військом Піпіна I для відбиття можливого вторгнення мусульман, але нападу так і не було. Тим часом у Гасконі спалахнули нові заворушення, які з різною інтенсивністю тривали аж до самого кінця правління Піпіна.
Смута 830—834 років
У 830 році імператор Людовик почав похід проти бретонців. Піпін занепокоївся тим, що війна розгорнулася біля самих кордонів його королівства. Замість того, щоб йти зі своєю армією на допомогу батькові, він підняв заколот і через Орлеан рушив на Париж. Імператорські війська перейшли на його сторону. Його старший брат Лотар прийняв сторону Піпіна і оголосив, що буде захищати той розділ земель, який був встановлений у 817 році. Інший брат, Людовик Німецький, який перебував при своєму батькові, таємно втік з його табору і також приєднався до Піпіна. Імператор Людовик, не мавши достатньо великої армії, вирішив підкоритися. Тим часом Піпін довідався, що Юдиф ховається неподалік від Компьєна в одному з монастирів. Імператрицю привезли в табір і запропонували на вибір — або стати черницею або вселити думку самому імператору про постриг. З цими пропозиціями імператриця була перепроваджена в стан до свого чоловіка. Людовик відповідав, що він не може зважитися на постриг без згоди вельмож і єпископів обох сторін. Після того як імператриця повернулася з цією відповіддю до Піпіна, її відіслали в Пуатьє, і постригли в монастирі святої Родегонди. Після цього Піпін скликав у Комп'єні з'їзд вельмож, який позбавив імператора Людовика його верховної влади і передав її Лотарю. Останній, втім, втримався на престолі зовсім недовго. На з'їзді в Німвеген Людовик Німецький і Піпін, незадоволені становищем старшого брата, заступилися за батька. Спираючись на цю підтримку, прихильники старого імператора одержали перевагу над його супротивниками. З'їзд одноголосно вирішив повернути Людовику всю колишню владу і віддати йому дружину. Рішення це стало повною несподіванкою для Лотара, але він не зважився на війну з батьком і братами. Колишній порядок був відновлений, а Юдиф з великими почестями доставлена з монастиря.
У 831 році імператор Людовик справив новий поділ імперії, виділивши королівство для сина від другого шлюбу, Карла. Першим виявив своє невдоволення цим рішенням Піпін, відчувши більше за інших підозрілу неприхильність батька і ненависть мачухи. У жовтні 831 року він відмовився приїхати в Тіонвіль на черговий з'їзд. Людовик зовні поставився до цього спокійно, але два місяці потому, коли Піпін приїхав в Ахен, його затримали і віддали під варту. Він утік вночі з кількома супутниками і повернувся у своє королівство. У вересні 832 року Орлеанський з'їзд позбавив Піпіна королівського титулу, Аквітанію Людовик передав Карлу. Піпіна схопили і разом з родиною відправили у Трір. Він, однак, знову зумів втекти, повернувся в Аквітанію і підняв тут нове повстання. Його підтримав і Людовик Німецький. Через зиму, яка починалася, Людовик не зміг подавити заколот з самого початку. Взимку Піпіна підтримали Лотар і папа Григорій IV. Навесні 833 року Лотар перейшов через Альпи і з'єднався з Піпіном і Людовіком Німецьким неподалік від Кольмара на рівнині, що називалася Червоним полем. У червні привів туди свої війська Людовик Благочестивий, але замість того, щоб негайно почати бій, почав переговори з синами. Ця відстрочка погубила його справу. Сини, почавши для виду радитися про світ, більше намагалися звернути на свою сторону тих вельмож, які залишилися вірні імператорові. Користуючись підтримкою папи, а також загальною неприхильністю до Юдифі, вони дуже швидко досягли успіху в своїй справі. Один за іншим вельможі стали залишати Людовика й переходити в табір його синів. Минуло всього кілька днів, і імператор залишився без своєї армії — його оточувала лише жменька воїнів і кілька єпископів. 29 червня імператор з дружиною, молодшим сином і невеликою свитою приїхав у табір синів і віддався в їхні руки. Юдиф була відправлена за Альпи і ув'язнена в Тортоні. Людовика відправили в Суассон і тримали під вартою в монастирі святого Медарда, а Карла відвезли в абатство Прюм.
Але незабаром Піпін і Людовик Німецький, незадоволені поведінкою старшого брата Лотара, посварилися з ним і перейшли на бік батька. 1 березня 834 року імператор Людовик був звільнений з ув'язнення і помирився з молодшими синами. Піпін був відновлений в колишньому статусі короля Аквітанії.
Останні роки правління
Після припинення смути, Піпін I повернувся в Аквітанію і зайнявся правлінням своїм королівством.
Продовжувала залишатися напруженою ситуація в Гасконі. Заворушення ще більше посилилися під час війни в Франкській державі між імператором Людовиком I Благочестивим та його синами, і в 836 році переросли у відкрите повстання. При його придушенні загинув герцог Гасконі Азнар Санчес і новим герцогом, незважаючи на заперечення Піпіна, був поставлений брат загиблого, Санчо II, відносини з яким у короля Аквітанії були майже ворожими.
Незважаючи на підтримку, яку Піпін I надав своєму батькові в боротьбі з Лотарем I, Людовик I Благочестивий не залишив намірів наділити свого молодшого сина, Карла, гідним наділом, у першу чергу за рахунок володінь короля Аквітанії. На генеральному сеймі в Ахені в 837 році, в присутності Піпіна і Людовика Баварського, відбулася церемонія посвячення Карла мечем (знак досягнення ним повноліття) і тут же імператор оголосив про створення нового герцогства — Нейстрії, до якого увійшли ряд територій на північ від Луари, що раніше належали Піпіну. Правителем герцогства був призначений Карл. Вся місцева знать присягнула йому як своєму новому сюзерену. В 838 році від Аквітанського королівства на користь Герцогства Нейстрія були відокремлені ще кілька областей. При цьому нічого не відомо про те, щоб Піпін I виявляв невдоволення діями Людовика I щодо зменшення своїх володінь.
13 грудня 838 року Піпін I несподівано помер і був похований в Пуатьє, в соборі Сен-Круа на території монастиря Святої Радегунди.
Під час свого правління Піпін I проявив себе як прихильник освіченості і покровитель Церкви. Особою, довгі роки наближеною до короля Аквітанії, був поет Ермольд Нігелл, а єпископ Орлеану Іона присвятив Піпіну свій твір «Про королівську владу» (De institutione regia).
Шлюб і діти
- Дружина: (з вересня 822 року) Рінгарда/Інгельтруда, дочка Теодеберта, графа Мадрі
Примітки
- Сам Ермольд нігелли в наступному році був звинувачений своїми ворогами в тому, що налаштовує Піпіна I проти Людовика Благочестивого, і за наказом імператора, був засланий в Страсбург.
- Також згадується як Рігарда, Хрінгарда, Рінгарта.
- Christian Settipani La préhistoire des Capétiens (481—987). За іншою версією Жерар і Ратье були одружені з дочками Людовика Благочестивого.
Бібліографія
- Collins, Roger. «Pippin I and the Kingdom of Aquitaine.» Charlemagne's Heir: New Perspectives on the Reign of Louis the Pious, edd. P. Godman and Roger Collins. Oxford: Oxford University Press, 1990. Reprinted in Law, Culture and Regionalism in Early Medieval Spain. Variorum, 1992. .
- Тейс Л. Спадщина Каролінгів / / Нова історія середньовічної Франції, т.2. — М. : Скарабей, 1993. — .
Посилання
- genealogie-mittelalter.de mit dem Artikel aus dem Lexikon des Mittelalters (нім.)
- # PippinIAquitaine Сайт Foundation for Medieval: королі Аквітанії (англ.)
Попередник Людовик I Благочестивий | ![]() | Король Аквітанії 817-838 | ![]() | Наступник Піпін II Молодший |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pipin I fr Pepin 797 13 grudnya 838 Puatye korol Akvitaniyi z 814 roku drugij sin imperatora Lyudovika I Blagochestivogo ta Irmengardi z Hespengau Pipin IDenye Pipina I AkvitanskogoKorol AkvitaniyiPravlinnya 817 838Koronaciya Serpen 817Poperednik Lyudovik I BlagochestivijNastupnik Pipin II MolodshijBiografichni daniNarodzhennya 797 0797 nevidomoSmert 13 grudnya 838 0838 12 13 Puatye hvorobaPohovannya dDruzhina IngeltrudaDiti Pipin Karl BertaDinastiya KarolingiBatko Lyudovik I BlagochestivijMatiPipin I korol AkvitaniyiMajzhe vidrazu zh pislya otrimannya prestolu Frankskoyi derzhavi Lyudovik I Blagochestivij u serpni 814 roku viviv svoyih starshih siniv u praviteli riznih oblastej Imperiyi zokrema Pipin I stav namisnikom korolivstva Akvitaniya yakim do togo yak stati imperatorom keruvav sam Lyudovik I U lipni 817 roku imperator Lyudovik oficijno zakripiv podil korolivstva prijnyattyam na generalnomu sejmi v Aheni aktu Pro poryadok v Imperiyi Ordinatio imperii Za nim vlada u Frankskij derzhavi podilyalasya mizh Lyudovikom Blagochestivim i jogo sinami starshij Lotar I otrimuvav bilshu chastinu derzhavi zokrema Italiyu Nejstriyu Avstraziyu i bagato nimeckih oblastej i stavav spivpravitelem batka Pipin I otrimuvav Akvitaniyu Gaskon Tuluzku marku a takozh 4 grafstva Karkasson u Septimaniyi Oten Avalon i Nevir u Burgundiyi molodshij sin Lyudovik II Nimeckij otrimuvav Bavariyu ta Karintiyu Rozdil obgovoryuvalosya nizkoyu umov napriklad sho volodinnya molodshih siniv imperatora Lyudovika v razi yihnoyi smerti ne budut perehoditi yihnim spadkoyemcyam a budut rozdileni mizh Lotarom I i she zhivim bratom U serpni cogo zh roku Pipin I buv koronovanij korolem Akvitaniyi i razom zi svoyimi radnikami sered yakih buli graf Tuluzi Berenger Mudrij ta Ermold Niggel vidpravlenij batkom u svoye korolivstvo Persha polovina pravlinnyaYevropa v 814 roci Vzhe u 818 roci proti Pipina I pidnyav povstannya gercog Gaskoni Lup III Centull i v 819 roci korolyu Akvitaniyi dovelosya provesti aktivni diyi dlya pridushennya zakolotu Pipin z vijskom prosunuvsya v Gaskon dijshovshi do Kastiljone syur Dordon Za jogo nakazom grafi Berengariyej Tuluzkij i Gverin Provansskij prodovzhili vijskovi diyi pid chas yakih Lup III potrapiv u polon i buv vidpravlenij u vignannya Novim gercogom Gaskoni buv postavlenij Asnar I Sanches ale v zahidnij Gaskoni ostanni anti frankski vistupi pripinilisya tilki v 820 roci Nezvazhayuchi na pridushennya povstannya vlada koroliv Frankskoyi derzhavi nad Aragonom i Navarroyu tak i ne bula vidnovlena Vlitku 822 roku Pipin I brav uchast u zasidanni generalnogo sejmu v Attinyi na yakomu imperator Lyudovik I Blagochestivij publichno pokayavsya za zhorstokist proyavlenu po vidnoshennyu do korolya Bernarda Italijskogo i do jogo pribichnikiv U veresni cogo zh roku Pipin odruzhivsya z Ringardoyu dochkoyu grafa Madre Teodeberta U 824 roci Pipin Akvitanskij u sviti imperatora Lyudovika I razom zi svoyim bratom Lyudovikom Bavarskim vzyav uchast v uspishnomu pohodi v Bretan proti grafa yakij pidnyav zakolot Vimarka opis cogo pohodu i roli v nomu Pipina zbereglosya v poemi Ermolda nigelli Proslavlennya Lyudovika U 828 roci imperator Lyudovik I Blagochestivij napraviv korolya Italiyi Lotara I na choli velikogo vijska v Ispansku marku Po dorozi Lotar z yednavsya z vijskom Pipina I dlya vidbittya mozhlivogo vtorgnennya musulman ale napadu tak i ne bulo Tim chasom u Gaskoni spalahnuli novi zavorushennya yaki z riznoyu intensivnistyu trivali azh do samogo kincya pravlinnya Pipina Smuta 830 834 rokivU 830 roci imperator Lyudovik pochav pohid proti bretonciv Pipin zanepokoyivsya tim sho vijna rozgornulasya bilya samih kordoniv jogo korolivstva Zamist togo shob jti zi svoyeyu armiyeyu na dopomogu batkovi vin pidnyav zakolot i cherez Orlean rushiv na Parizh Imperatorski vijska perejshli na jogo storonu Jogo starshij brat Lotar prijnyav storonu Pipina i ogolosiv sho bude zahishati toj rozdil zemel yakij buv vstanovlenij u 817 roci Inshij brat Lyudovik Nimeckij yakij perebuvav pri svoyemu batkovi tayemno vtik z jogo taboru i takozh priyednavsya do Pipina Imperator Lyudovik ne mavshi dostatno velikoyi armiyi virishiv pidkoritisya Tim chasom Pipin dovidavsya sho Yudif hovayetsya nepodalik vid Kompyena v odnomu z monastiriv Imperatricyu privezli v tabir i zaproponuvali na vibir abo stati cherniceyu abo vseliti dumku samomu imperatoru pro postrig Z cimi propoziciyami imperatricya bula pereprovadzhena v stan do svogo cholovika Lyudovik vidpovidav sho vin ne mozhe zvazhitisya na postrig bez zgodi velmozh i yepiskopiv oboh storin Pislya togo yak imperatricya povernulasya z ciyeyu vidpoviddyu do Pipina yiyi vidislali v Puatye i postrigli v monastiri svyatoyi Rodegondi Pislya cogo Pipin sklikav u Komp yeni z yizd velmozh yakij pozbaviv imperatora Lyudovika jogo verhovnoyi vladi i peredav yiyi Lotaryu Ostannij vtim vtrimavsya na prestoli zovsim nedovgo Na z yizdi v Nimvegen Lyudovik Nimeckij i Pipin nezadovoleni stanovishem starshogo brata zastupilisya za batka Spirayuchis na cyu pidtrimku prihilniki starogo imperatora oderzhali perevagu nad jogo suprotivnikami Z yizd odnogolosno virishiv povernuti Lyudoviku vsyu kolishnyu vladu i viddati jomu druzhinu Rishennya ce stalo povnoyu nespodivankoyu dlya Lotara ale vin ne zvazhivsya na vijnu z batkom i bratami Kolishnij poryadok buv vidnovlenij a Yudif z velikimi pochestyami dostavlena z monastirya U 831 roci imperator Lyudovik spraviv novij podil imperiyi vidilivshi korolivstvo dlya sina vid drugogo shlyubu Karla Pershim viyaviv svoye nevdovolennya cim rishennyam Pipin vidchuvshi bilshe za inshih pidozrilu neprihilnist batka i nenavist machuhi U zhovtni 831 roku vin vidmovivsya priyihati v Tionvil na chergovij z yizd Lyudovik zovni postavivsya do cogo spokijno ale dva misyaci potomu koli Pipin priyihav v Ahen jogo zatrimali i viddali pid vartu Vin utik vnochi z kilkoma suputnikami i povernuvsya u svoye korolivstvo U veresni 832 roku Orleanskij z yizd pozbaviv Pipina korolivskogo titulu Akvitaniyu Lyudovik peredav Karlu Pipina shopili i razom z rodinoyu vidpravili u Trir Vin odnak znovu zumiv vtekti povernuvsya v Akvitaniyu i pidnyav tut nove povstannya Jogo pidtrimav i Lyudovik Nimeckij Cherez zimu yaka pochinalasya Lyudovik ne zmig podaviti zakolot z samogo pochatku Vzimku Pipina pidtrimali Lotar i papa Grigorij IV Navesni 833 roku Lotar perejshov cherez Alpi i z yednavsya z Pipinom i Lyudovikom Nimeckim nepodalik vid Kolmara na rivnini sho nazivalasya Chervonim polem U chervni priviv tudi svoyi vijska Lyudovik Blagochestivij ale zamist togo shob negajno pochati bij pochav peregovori z sinami Cya vidstrochka pogubila jogo spravu Sini pochavshi dlya vidu raditisya pro svit bilshe namagalisya zvernuti na svoyu storonu tih velmozh yaki zalishilisya virni imperatorovi Koristuyuchis pidtrimkoyu papi a takozh zagalnoyu neprihilnistyu do Yudifi voni duzhe shvidko dosyagli uspihu v svoyij spravi Odin za inshim velmozhi stali zalishati Lyudovika j perehoditi v tabir jogo siniv Minulo vsogo kilka dniv i imperator zalishivsya bez svoyeyi armiyi jogo otochuvala lishe zhmenka voyiniv i kilka yepiskopiv 29 chervnya imperator z druzhinoyu molodshim sinom i nevelikoyu svitoyu priyihav u tabir siniv i viddavsya v yihni ruki Yudif bula vidpravlena za Alpi i uv yaznena v Tortoni Lyudovika vidpravili v Suasson i trimali pid vartoyu v monastiri svyatogo Medarda a Karla vidvezli v abatstvo Pryum Ale nezabarom Pipin i Lyudovik Nimeckij nezadovoleni povedinkoyu starshogo brata Lotara posvarilisya z nim i perejshli na bik batka 1 bereznya 834 roku imperator Lyudovik buv zvilnenij z uv yaznennya i pomirivsya z molodshimi sinami Pipin buv vidnovlenij v kolishnomu statusi korolya Akvitaniyi Ostanni roki pravlinnyaPislya pripinennya smuti Pipin I povernuvsya v Akvitaniyu i zajnyavsya pravlinnyam svoyim korolivstvom Prodovzhuvala zalishatisya napruzhenoyu situaciya v Gaskoni Zavorushennya she bilshe posililisya pid chas vijni v Frankskij derzhavi mizh imperatorom Lyudovikom I Blagochestivim ta jogo sinami i v 836 roci pererosli u vidkrite povstannya Pri jogo pridushenni zaginuv gercog Gaskoni Aznar Sanches i novim gercogom nezvazhayuchi na zaperechennya Pipina buv postavlenij brat zagiblogo Sancho II vidnosini z yakim u korolya Akvitaniyi buli majzhe vorozhimi Nezvazhayuchi na pidtrimku yaku Pipin I nadav svoyemu batkovi v borotbi z Lotarem I Lyudovik I Blagochestivij ne zalishiv namiriv nadiliti svogo molodshogo sina Karla gidnim nadilom u pershu chergu za rahunok volodin korolya Akvitaniyi Na generalnomu sejmi v Aheni v 837 roci v prisutnosti Pipina i Lyudovika Bavarskogo vidbulasya ceremoniya posvyachennya Karla mechem znak dosyagnennya nim povnolittya i tut zhe imperator ogolosiv pro stvorennya novogo gercogstva Nejstriyi do yakogo uvijshli ryad teritorij na pivnich vid Luari sho ranishe nalezhali Pipinu Pravitelem gercogstva buv priznachenij Karl Vsya misceva znat prisyagnula jomu yak svoyemu novomu syuzerenu V 838 roci vid Akvitanskogo korolivstva na korist Gercogstva Nejstriya buli vidokremleni she kilka oblastej Pri comu nichogo ne vidomo pro te shob Pipin I viyavlyav nevdovolennya diyami Lyudovika I shodo zmenshennya svoyih volodin 13 grudnya 838 roku Pipin I nespodivano pomer i buv pohovanij v Puatye v sobori Sen Krua na teritoriyi monastirya Svyatoyi Radegundi Pid chas svogo pravlinnya Pipin I proyaviv sebe yak prihilnik osvichenosti i pokrovitel Cerkvi Osoboyu dovgi roki nablizhenoyu do korolya Akvitaniyi buv poet Ermold Nigell a yepiskop Orleanu Iona prisvyativ Pipinu svij tvir Pro korolivsku vladu De institutione regia Shlyub i ditiDruzhina z veresnya 822 roku Ringarda Ingeltruda dochka Teodeberta grafa Madri Pipin II bl 823 pislya 864 korol Akvitaniyi v 838 852 rokah Karl 825 830 4 chervnya 863 arhiyepiskop Majnca z 856 roku Berta pom v 874 cholovik Zherar I pom 25 chervnya 841 graf Overni Dochka cholovik Ratye pom 25 chervnya 841 graf LimozhaPrimitkiSam Ermold nigelli v nastupnomu roci buv zvinuvachenij svoyimi vorogami v tomu sho nalashtovuye Pipina I proti Lyudovika Blagochestivogo i za nakazom imperatora buv zaslanij v Strasburg Takozh zgaduyetsya yak Rigarda Hringarda Ringarta Christian Settipani La prehistoire des Capetiens 481 987 Za inshoyu versiyeyu Zherar i Rate buli odruzheni z dochkami Lyudovika Blagochestivogo BibliografiyaCollins Roger Pippin I and the Kingdom of Aquitaine Charlemagne s Heir New Perspectives on the Reign of Louis the Pious edd P Godman and Roger Collins Oxford Oxford University Press 1990 Reprinted in Law Culture and Regionalism in Early Medieval Spain Variorum 1992 ISBN 0 86078 308 1 Tejs L Spadshina Karolingiv Nova istoriya serednovichnoyi Franciyi t 2 M Skarabej 1993 ISBN 5 86507 043 6 Posilannyagenealogie mittelalter de mit dem Artikel aus dem Lexikon des Mittelalters nim PippinIAquitaine Sajt Foundation for Medieval koroli Akvitaniyi angl Poperednik Lyudovik I Blagochestivij Korol Akvitaniyi 817 838 Nastupnik Pipin II Molodshij