Міктофові Час існування: Олігоцен — наш час | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Роди | ||||||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||||||
|
Міктофові (Myctophidae) — родина морських риб ряду міктофоподібних. Містить 33 роди і понад 250 видів, є однією з найбільших і найчисленніших родин глибоководних риб. Назва походить від грец. mykter,-eros — ніс, і ophis — змія.
Поширені у Світовому океані майже повсюдно: від Шпіцбергену і північної частини Берингового моря до шельфових льодовиків Антарктиди. При цьому багато їх видів досягають величезної чисельності. Їх загальна біомаса оцінюється в 550—660 млн тонн; міктофові входять до складу т. зв. звукорозсічих пластів («помилкового дна») — щільних концентрацій морських організмів в товщі води, реєстрованих ехолотами.
Опис
Це невеликі стрункі рибки, довжиною від 2,5 () до 25 см (деякі види ). Тіло вкрите великою лускою — циклоїдною або, у 4 видів, ктеноїдною з шипиками по задньому краю. Голова велика, її довжина становить від 1/4 до 1/3 довжини тіла. Розмір очей від середнього до дуже великого; деякі протоміктофи () відрізняються напівтелескопічною будовою очей (зіниця зміщена вгору). Рот великий, озброєний численними дрібними зубами, нагадує рот звичайного анчоуса. Тільки що піймані риби відливають синім, зеленим або сріблястим; глибоководні види зазвичай темно-коричневі і чорні.
Біолюмінесценція
Всі міктофові, крім , володіють особливими органами, які світяться, що випускають синє, зелене або жовтувате світло завдяки хімічним реакціям в клітинах-. За будовою і розташуванням світні органи бувають 4 типів: фотофори і хвостові, навколочні і тулобні залози.
Фотофори майже у всіх видів розташовані групами нижче бічної лінії. Кожен фотофор поміщений в чашкоподібну западину м'язів і має самостійне кровопостачання і іннервацію. За будовою він нагадує звичайний ліхтарик. Знизу фотофор постелений шаром чорного пігменту, на якому лежить блискучий шар, що відбиває, а вище — залозисті клітини, що випускають світло. Зовні фотофор покритий лусочкою, зміненої у вигляді лінзи. Під лінзою перебуває півмісяцева шторка — септ, за допомогою якої риба, очевидно, може довільно змінювати силу і напрям світла. Число і розташування фотофорів специфічне для кожного виду. Крім «основних» фотофорів, у деяких видів є й більш дрібні «вторинні» фотофори на лусочках.
Хвостові залози, що світяться у деяких видів — складні органи, структурою схожі на фотофори і грають роль вторинних статевих ознак: у самців вони влаштовані складніше і розташовані на верхній стороні хвостового стебла, у самок — простіші і розташовані на нижній стороні тіла, між анальним і хвостовим плавцями. В інших видів () хвостові залози являють собою просто білі або жовтуваті лускоподібні пластинки. Припускають, що світіння хвостових залоз допомагає рибі відлякувати і відволікати увагу хижаків.
Навколоочні залози особливо характерні для . Величина їх варіює від маленьких округлих залозок до величезних, які займають всю передню область голови. Залози тулобні являють собою прості ділянки світної тканини і, на відміну від фотофоров, легко втрачаються. Знаходяться вони найчастіше в основі плавців.
Фотофори потрібні міктофовим для внутрішньовидової комунікації і маскування — вони створюють протитіневий ефект. Характерно, що розмір фотофорів (і очей) у міктофових пропорційний глибині їх проживання — чим глибше тримається вид, тим дрібніше у нього фотофори і очі. На відміну від інших залоз, які світяться спалахами, основні фотофори дають стійке неяскраве сяйво.
Спосіб життя
Міктофові населяють в основному верхні 1000—1200 м товщі вод Світового океану, глибше поступаючись місцем циклотонам (). Їх їжу становлять планктонні ракоподібні, рідше личинки і мальки інших риб. Масові види міктофових, в свою чергу, служать важливими кормовими об'єктами для більш великих риб (лососевих, морських окунів, тунців, марлінів та ін), а також для кальмарів, пінгвінів, дельфінів, морських котиків і китів. Так, один з видів нотоскопелів () складає в їжі котиків на місцях їх зимівлі у водах Японії близько 60 % раціону.
Більшість міктофових здійснюють добові вертикальні міграції, ночами піднімаючись до поверхні води, на глибину 10-100 м, слідом за мігруючим зоопланктоном. І, якщо на глибині вони тримаються розрізнено, то в нічні години утворюють настільки щільні скупчення, що, незважаючи на невеликі розміри цих риб, їх улови становлять 4-5 тонн за годину тралення. Вони володіють позитивною реакцією на світло і легко залучаються його штучними джерелами.
Розмноження
Розмноження відбувається протягом цілого року, досягаючи піку взимку і на початку весни. Їх плодючість невисока, від 100 до 2000 ікринок діаметром 0,7-0,9 мм. Плавучі ікринки і дрібні личинки тримаються біля поверхні моря і входять до складу поверхневого планктону. У міру зростання молодь опускається у все більш глибокі шари води і поступово переходить до способу життя дорослих риб.
Тривалість життя міктофових невелика. Великі види, наприклад , можуть дожити до 8 років, дозріваючи на 2-3 році життя. Більш дрібні види (, , ) живуть до 3 років і менше.
Поширення
Міктофові являють собою одну з найбільш широко поширених груп глибоководних пелагічних риб. Найбільшої розмаїтості вони, однак, досягають у субтропічних і тропічних водах. Переважна більшість видів зустрічається між 40-ми паралелями північної та південної півкуль. Однак у Північній Атлантиці з її теплим Північно-Атлантичним плином багато тепловодні види проникають майже до 60 пн. ш. Взагалі поширення міктофових (як і інших дрібних глибоководних пелагічних риб) пов'язане з водами певних структур. Так, в Атлантичному океані поширення декількох видів чітко обмежене водами північного центрального круговороту, утвореного Гольфстрімом, Канарською, і Антильскою течіями. Та ж картина спостерігається і в північній частині Тихого океану, де цілий ряд видів живе в круговороті, утвореному і Північною Пасатною течією. У середніх і високих широтах, де основні течії мають широтний напрямок, ареали міктофових також витягнуті в широтному напрямку, і їх поширення має яскраво виражений зональний характер. Межі ареалу деяких видів виявляються настільки чіткими, що по них можуть бути позначені біогеографічні зони. Наприклад, антарктичну зону населяє електрона антарктична (), а наступну на північ нотальную зону — близький вид .
Комерційний промисел
У деяких районах Світового океану, наприклад в зоні субтропічної конвергенції в Південній Атлантиці, деякі види такі численні, що їх щільні скупчення можуть розглядатися як промислові. Зараз ведеться організований лов лише одного виду — біля узбережжя Південно-Західної Африки. Його щорічні вилови досягають 42 тис. тонн.
Посилання
- Froese R., Pauly D. (eds.) (2004). Родина Myctophidae на FishBase. Версія за December 2004 року.
- «». Bethune-Cookman College, Moser, G. H., Watson, W. Retrieved December 13, 2004. (Retrieved from web archive July 10, 2006)
- «». Iziko Museums of Cape Town. Hulley, P. A. Retrieved December 13, 2004.
![]() | Це незавершена стаття про променеперих риб. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Miktofovi Chas isnuvannya Oligocen nash chasMyctophum punctatumBiologichna klasifikaciyaDomen Yaderni Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Pidtip Cherepni Craniata Nadklas Shelepni Gnathostomata Klas Promeneperi Actinopterygii Pidklas Novoperi Neopterygii Infraklas Kostisti ribi Teleostei Ryad Miktofopodibni Myctophiformes Rodina Miktofovi Myctophidae T N Gill 1893RodiBenthosema ElectronaPosilannyaVikishovishe MyctophidaeVikividi MyctophidaeEOL 5419ITIS 162575NCBI 68515Fossilworks 82267 Miktofovi Myctophidae rodina morskih rib ryadu miktofopodibnih Mistit 33 rodi i ponad 250 vidiv ye odniyeyu z najbilshih i najchislennishih rodin glibokovodnih rib Nazva pohodit vid grec mykter eros nis i ophis zmiya Poshireni u Svitovomu okeani majzhe povsyudno vid Shpicbergenu i pivnichnoyi chastini Beringovogo morya do shelfovih lodovikiv Antarktidi Pri comu bagato yih vidiv dosyagayut velicheznoyi chiselnosti Yih zagalna biomasa ocinyuyetsya v 550 660 mln tonn miktofovi vhodyat do skladu t zv zvukorozsichih plastiv pomilkovogo dna shilnih koncentracij morskih organizmiv v tovshi vodi reyestrovanih eholotami OpisCe neveliki strunki ribki dovzhinoyu vid 2 5 do 25 sm deyaki vidi Tilo vkrite velikoyu luskoyu cikloyidnoyu abo u 4 vidiv ktenoyidnoyu z shipikami po zadnomu krayu Golova velika yiyi dovzhina stanovit vid 1 4 do 1 3 dovzhini tila Rozmir ochej vid serednogo do duzhe velikogo deyaki protomiktofi vidriznyayutsya napivteleskopichnoyu budovoyu ochej zinicya zmishena vgoru Rot velikij ozbroyenij chislennimi dribnimi zubami nagaduye rot zvichajnogo anchousa Tilki sho pijmani ribi vidlivayut sinim zelenim abo sriblyastim glibokovodni vidi zazvichaj temno korichnevi i chorni BiolyuminescenciyaVsi miktofovi krim volodiyut osoblivimi organami yaki svityatsya sho vipuskayut sinye zelene abo zhovtuvate svitlo zavdyaki himichnim reakciyam v klitinah Za budovoyu i roztashuvannyam svitni organi buvayut 4 tipiv fotofori i hvostovi navkolochni i tulobni zalozi Fotofori majzhe u vsih vidiv roztashovani grupami nizhche bichnoyi liniyi Kozhen fotofor pomishenij v chashkopodibnu zapadinu m yaziv i maye samostijne krovopostachannya i innervaciyu Za budovoyu vin nagaduye zvichajnij lihtarik Znizu fotofor postelenij sharom chornogo pigmentu na yakomu lezhit bliskuchij shar sho vidbivaye a vishe zalozisti klitini sho vipuskayut svitlo Zovni fotofor pokritij lusochkoyu zminenoyi u viglyadi linzi Pid linzoyu perebuvaye pivmisyaceva shtorka sept za dopomogoyu yakoyi riba ochevidno mozhe dovilno zminyuvati silu i napryam svitla Chislo i roztashuvannya fotoforiv specifichne dlya kozhnogo vidu Krim osnovnih fotoforiv u deyakih vidiv ye j bilsh dribni vtorinni fotofori na lusochkah Hvostovi zalozi sho svityatsya u deyakih vidiv skladni organi strukturoyu shozhi na fotofori i grayut rol vtorinnih statevih oznak u samciv voni vlashtovani skladnishe i roztashovani na verhnij storoni hvostovogo stebla u samok prostishi i roztashovani na nizhnij storoni tila mizh analnim i hvostovim plavcyami V inshih vidiv hvostovi zalozi yavlyayut soboyu prosto bili abo zhovtuvati luskopodibni plastinki Pripuskayut sho svitinnya hvostovih zaloz dopomagaye ribi vidlyakuvati i vidvolikati uvagu hizhakiv Navkoloochni zalozi osoblivo harakterni dlya Velichina yih variyuye vid malenkih okruglih zalozok do velicheznih yaki zajmayut vsyu perednyu oblast golovi Zalozi tulobni yavlyayut soboyu prosti dilyanki svitnoyi tkanini i na vidminu vid fotoforov legko vtrachayutsya Znahodyatsya voni najchastishe v osnovi plavciv Fotofori potribni miktofovim dlya vnutrishnovidovoyi komunikaciyi i maskuvannya voni stvoryuyut protitinevij efekt Harakterno sho rozmir fotoforiv i ochej u miktofovih proporcijnij glibini yih prozhivannya chim glibshe trimayetsya vid tim dribnishe u nogo fotofori i ochi Na vidminu vid inshih zaloz yaki svityatsya spalahami osnovni fotofori dayut stijke neyaskrave syajvo Sposib zhittyaMiktofovi naselyayut v osnovnomu verhni 1000 1200 m tovshi vod Svitovogo okeanu glibshe postupayuchis miscem ciklotonam Yih yizhu stanovlyat planktonni rakopodibni ridshe lichinki i malki inshih rib Masovi vidi miktofovih v svoyu chergu sluzhat vazhlivimi kormovimi ob yektami dlya bilsh velikih rib lososevih morskih okuniv tunciv marliniv ta in a takozh dlya kalmariv pingviniv delfiniv morskih kotikiv i kitiv Tak odin z vidiv notoskopeliv skladaye v yizhi kotikiv na miscyah yih zimivli u vodah Yaponiyi blizko 60 racionu Bilshist miktofovih zdijsnyuyut dobovi vertikalni migraciyi nochami pidnimayuchis do poverhni vodi na glibinu 10 100 m slidom za migruyuchim zooplanktonom I yaksho na glibini voni trimayutsya rozrizneno to v nichni godini utvoryuyut nastilki shilni skupchennya sho nezvazhayuchi na neveliki rozmiri cih rib yih ulovi stanovlyat 4 5 tonn za godinu tralennya Voni volodiyut pozitivnoyu reakciyeyu na svitlo i legko zaluchayutsya jogo shtuchnimi dzherelami RozmnozhennyaRozmnozhennya vidbuvayetsya protyagom cilogo roku dosyagayuchi piku vzimku i na pochatku vesni Yih plodyuchist nevisoka vid 100 do 2000 ikrinok diametrom 0 7 0 9 mm Plavuchi ikrinki i dribni lichinki trimayutsya bilya poverhni morya i vhodyat do skladu poverhnevogo planktonu U miru zrostannya molod opuskayetsya u vse bilsh gliboki shari vodi i postupovo perehodit do sposobu zhittya doroslih rib Trivalist zhittya miktofovih nevelika Veliki vidi napriklad mozhut dozhiti do 8 rokiv dozrivayuchi na 2 3 roci zhittya Bilsh dribni vidi zhivut do 3 rokiv i menshe PoshirennyaMiktofovi yavlyayut soboyu odnu z najbilsh shiroko poshirenih grup glibokovodnih pelagichnih rib Najbilshoyi rozmayitosti voni odnak dosyagayut u subtropichnih i tropichnih vodah Perevazhna bilshist vidiv zustrichayetsya mizh 40 mi paralelyami pivnichnoyi ta pivdennoyi pivkul Odnak u Pivnichnij Atlantici z yiyi teplim Pivnichno Atlantichnim plinom bagato teplovodni vidi pronikayut majzhe do 60 pn sh Vzagali poshirennya miktofovih yak i inshih dribnih glibokovodnih pelagichnih rib pov yazane z vodami pevnih struktur Tak v Atlantichnomu okeani poshirennya dekilkoh vidiv chitko obmezhene vodami pivnichnogo centralnogo krugovorotu utvorenogo Golfstrimom Kanarskoyu i Antilskoyu techiyami Ta zh kartina sposterigayetsya i v pivnichnij chastini Tihogo okeanu de cilij ryad vidiv zhive v krugovoroti utvorenomu i Pivnichnoyu Pasatnoyu techiyeyu U serednih i visokih shirotah de osnovni techiyi mayut shirotnij napryamok areali miktofovih takozh vityagnuti v shirotnomu napryamku i yih poshirennya maye yaskravo virazhenij zonalnij harakter Mezhi arealu deyakih vidiv viyavlyayutsya nastilki chitkimi sho po nih mozhut buti poznacheni biogeografichni zoni Napriklad antarktichnu zonu naselyaye elektrona antarktichna a nastupnu na pivnich notalnuyu zonu blizkij vid Komercijnij promiselU deyakih rajonah Svitovogo okeanu napriklad v zoni subtropichnoyi konvergenciyi v Pivdennij Atlantici deyaki vidi taki chislenni sho yih shilni skupchennya mozhut rozglyadatisya yak promislovi Zaraz vedetsya organizovanij lov lishe odnogo vidu bilya uzberezhzhya Pivdenno Zahidnoyi Afriki Jogo shorichni vilovi dosyagayut 42 tis tonn PosilannyaFroese R Pauly D eds 2004 Rodina Myctophidae na FishBase Versiya za December 2004 roku Bethune Cookman College Moser G H Watson W Retrieved December 13 2004 Retrieved from web archive July 10 2006 Iziko Museums of Cape Town Hulley P A Retrieved December 13 2004 Ce nezavershena stattya pro promeneperih rib Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi