Мусина Кокаларі (алб. Musine Kokalari; нар. 10 лютого 1917, Адана, Османська імперія — пом. 13 серпня 1983, Решен, Народна Соціалістична Республіка Албанія (НСРА) — албанська письменниця і політична діячка, перша в Албанії жінка-прозаїк. Засновниця Соціал-демократичної партії в 1944 році. Репресована за режиму Енвера Ходжі, третину століття провела в ув'язненні та інтернуванні. Після падіння комуністичного режиму визнана Мученицею демократії.
Мусина Кокаларі | ||||
---|---|---|---|---|
алб. Musine Kokalari | ||||
![]() | ||||
Народилася | 10 лютого 1917[1] Адана, Османська імперія | |||
Померла | 24 серпня 1983[2] (66 років) Решен ·злоякісна пухлина | |||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | письменниця, політична діячка, активістка за права жінок | |||
Alma mater | Римський університет ла Сапієнца | |||
Мова творів | албанська | |||
Жанр | художня проза, фольклористика, мемуаристика | |||
Родичі | d[3][4] | |||
Автограф | ![]() | |||
| ||||
| ||||
Походження та навчання
Мусина Кокаларі народилася 1917 року в родині албанських мусульман, які тимчасово переселилися до Туреччини. Рід Кокаларі походив з Гірокастри, його представники були відомі патріотичними поглядами, культурною і політичною активністю. Кокаларі були родичами клану Ходжа. Серед родичів Мусини Кокаларі був Енвер Ходжа, майбутній комуністичний диктатор Албанії. У роки її юності вони багато спілкувалися. У Гірокастрі Мусина та Енвер жили в сусідніх будинках.
У 1920 році Коколарі оселилися в Тирані. Вейсім Коколарі, брат Мусини, керував книжковим магазином. Зі шкільних років Мусина Кокаларі захоплювалася літературою. Закінчила привілейований Педагогічний інститут королеви-матері. У січні 1938 року вона приїхала до Італії і оселилася в Римі.
В 1941 році закінчила факультет літератури і філософії. Захистила дипломну роботу з творчості албанського поета і прозаїка Наїма Фрашері. Інтелектуальна атмосфера римського університету спонукала Мусину до початку літературної творчості. У приватних бесідах вона говорила про бажання стати письменницею — без будь-якої участі в політиці.
Однак патріотична сімейна традиція вплинула на подальше життя. У 1942 році, під час Другої світової війни, Мусина Кокаларі повернулася до Албанії, окуповану італійськими військами.
Літературні твори
Перша літературна робота Мусини Кокаларі — Як говорила мені стара мати (Siç me thotë nënua plakë) — була опублікована в Тирані в 1941 році. Це було авторське бачення казок з фольклору албанців-тосків на їх діалекті з описом звичаїв жителів Гірокастри на тлі різких суспільних змін. Сама Кокаларі називала свій перший твір «дзеркалом минаючого світу». Цей збірник вважається першим твором літератури, написаним і виданим жінкою в Албанії.
У 1944 році Мусіна Кокаларі видала збірку оповідань і нарисів Як розгойдувалася життя (Sa u-tunt jeta). У тому ж році вийшла третя збірка її творів Навколо вогнища (Rreth vatrës).
Згодом Кокаларі писала щоденники і спогади, у яких детально описувала своє життя, літературну та політичну діяльність. Ці роботи були опубліковані вже після її смерті. Щоденник La mia vita universitaria (Моє університетськє життя) був написаний у 1940—1942 роках італійською мовою.
Соціал-демократична політика
Об'єктивна ситуація в країні спонукала Мусину Кокаларі включитися у політичне життя. Вона дотримувалася демократичного світогляду з лівоцентристським соціал-демократичним ухилом. Була рішучою прихильницею незалежності Албанії, що не підтримувала італійської та німецької окупації.
В 1943 році Мусина Кокаларі вступила до лав Національно-визвольного фронту Албанії (НОФА), який вів боротьбу проти окупантів. Однак НОФА діяв під егідою Комуністичної партії (КПА) на чолі з Енвером Ходжею. Кокаларі ж відкидала будь-яку диктатуру, підтримуючи антифашистські, але і на антикомуністичні позиції. Крім того, у неї виник різкий конфлікт з Неджмією Ходжа, дружиною Енвера Ходжі.
Мусине Кокаларі щиро підтримувала програму республікансько-націоналістичного руху Бали Комбетар. Хоча до Бали Комбетар входили і з ним співпрацювали надто різні люди, включаючи тих, що викликали відразу у Кокаларі (через правий радикалізм, зв'язки з окупантами і кримінальними структурами). Політичні позиції Бали Комбетар, на її погляд, формулювалися недостатньо чітко.
Мусина Кокаларі спробувала стати посередником у коаліції НОФА з Бали Комбетар. За її задумом, це зрушило б обидва рухи на послідовно демократичну платформу і посилило б у протистояння окупантам. Для зміцнення своєї позиції Кокаларі вирішила виступати не індивідуально, а як лідерка політичної групи. Багато представників Бали Комбетар були цим незадоволені й дорікали Кокаларі в неусвідомленому розколі націоналістичного руху, чим неодмінно скористаються комуністи на чолі з її родичем. Однак вона наполягла на своєму.
У лютому 1944 році Мусина Кокаларі заснувала Соціал-демократичну партію (Partinë Social-Demokrate, PSD) — першу в історії Албанії. У цій ініціативі молоду письменницю підтримали юрист, драматург і публіцист Мітхат Араніті, адвокат Скендер Мучо, професор-літературознавець Їсуф Лузай, вчений-лінгвіст Сельман Риза.
В Албанії практично не було організованого робітничого руху і відсутня соціал-демократична традиція. Однак ідеї демократичного соціалізму і Третього шляху підтримували деякі представники албанської інтелігенції. Організатори PSD оголосили політичну свободу і соціальну справедливість нерозривними поняттями. В цьому полягала ідеологічна особливість партії, створеної Кокаларі. Підкреслювалася самоцінність вільнодумства. Суспільний лад пропонувалося заснувати на принципах безумовної рівноправності всіх албанців і загальної участі в цивільному житті. Державну систему прагнули побудувати на принципах змінюваності влади через демократичні вибори.
Мусіна Кокаларі публічно виступала від імені PSD, редагувала партійну газету Zëri i lirisë (Голос свободи). Важливим політичним принципом Кокаларі була легальність і відкритість, мирний характер діяльності. Вона не підтримувала підпілля і насильницьких форм боротьби. Тому вона негативно ставилася до таких радикальних антикомуністів, як Гьон Маркагьоні або Бекір Вальтері. Вона асоціювала їх з криміналом, насильством і хаосом, ставила в один ряд з ходжаїстами.
Опозиційний виступ
Соціал-демократична партія викликала жорстку ворожість як з боку німецьких окупантів, так і комуністів. У 1944 році Скендер Мучо був розстріляний нацистами, Мітхат Араніті заарештований комуністами і поміщений до в'язниці, вбиті бойовиками комуністичної НОАА Мунтаз і Вейсім — брати і однодумці Мусини Коколарі. Прихід до влади комуністичної партії Албанії (КПА) на чолі з Енвером Ходжей наприкінці листопада 1944 року вона назвала «кінцем Відродження».
Мусина Кокаларі вимушено дистанціювалася від політики, займалася своїм книжковим магазином в Тирані. Їй було запропоновано вступити до Албанської ліги письменників і художників, створеної 7 жовтня 1945 року під головуванням комуністичного інтелектуала Сейфули Малешовыи — відомого письменника і міністра культури в першому уряді Ходжі. Однак вона не підтримувала нового режиму, бо не могла пробачити вбивства своїх братів.
У перші місяці правління КПА в Албанії намагалася заявити про себе легальна опозиція. Поряд з PSD, були створені організації Демократичний союз і Албанський союз. Підприємець-отельєр Самі Керибаши і юрист Шабан Бала створили загальнодемократичну Групу опору, юрист Кенан Дібра — Монархічну групу. Вони пропонували Мусині Кокаларі приєднатися для спільної політичної діяльності. Спочатку вона відмовлялася, не бачачи перспектив легальної політики при сталій диктатурі (крім того, переконану республіканку Кокаларі бентежив альянс з монархістами, навіть конституційними). Втім, Кокаларі таки приєдналася до Демократичного союзу.
У листопаді 1945 року Мусина Кокаларі прийняла пропозицію Шабана Бали і підписала звернення опозиціонерів. Вони вимагали перенесення виборів до Установчих зборів, забезпечити свободу передвиборної агітації та міжнародне спостереження за голосуванням. Цей документ був направлений до дипломатичних місій США та Великої Британії, недавніх союзників по Антигітлерівський коаліції.
Слідство, суд, вирок
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE0TDAxMWMybHVaVjlMYjJ0aGJHRnlhVjlrZFhKcGJtZGZkR2hsWDNCeWIyTmxjM011YW5Cbkx6TTFNSEI0TFUxMWMybHVaVjlMYjJ0aGJHRnlhVjlrZFhKcGJtZGZkR2hsWDNCeWIyTmxjM011YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Через півтора місяця органи держбезпеки режиму почали арешти легальних опозиціонерів. 17 січня 1946 року була заарештована і Мусина Кокаларі. Слідство по її справі вели вищі чини держбезпеки Кадрі Хазбиу та Нести Керенджи. На допиті у Керенджі вона не ухилялася від відповідей, але на вимогу назвати «спільників по виданню газети» порадила «не задавати дурних запитань». Кокаларі нагадала про колишні комуністичні обіцянки дотримуватися свободи преси, чітко спростувала закиди у співпраці «з монархістами і фашистами». Слідчому не вдавалося обґрунтувати свої обвинувачення по суті.
Мусина Кокаларі: Я не фашистка і не комуністка. Я прихильниця демократичної культури. Нести Керенджи: Давайте закінчимо про це… Ви ніколи не думали, що потрапите до в'язниці? Мусина Кокаларі: Була в цьому майже впевнена. Але, принаймні, я знаю, чому я у в'язниці.
На військовому суді Мусина Кокаларі трималася з гідністю і твердістю:
Не треба бути комуністом, щоб любити свою країну! Я люблю батьківщину, хоча я не комуніст. Ви виграли війну, ви виграли вибори, але ви не має права переслідувати тих, хто дотримується інших політичних поглядів. Я думаю інакше, ніж ви, але люблю свою країну. Ви переслідуєте мене за мої ідеї. І я не вибачаюся перед вами, тому що не вчинила жодних злочинів.
2 липня 1946 року військовий суд оголосив вердикт. Дев'ять чоловік були засуджені до смертної кари (в тому числі Керибаши, Балу і Дибра). Мусина Кокаларі отримала 30 років в'язниці, згодом термін був скорочений до 20 років.
В'язниця, інтернування, смерть
18 років Мусина Кокаларі провели у в'язниці суворого режиму поблизу міста Буррелі. Ставлення до ув'язнених було демонстративно грубим. У 1964 році Кокаларі була випущена під постійний нагляд поліції і Сигурими та інтернована до Решене. Працювала на будівництвах, потім двірником. У 1979 році закінчився термін її інтернування. Вона мала намір їхати до Тирани, але отримала приписи попрямувати до Гірокастри. Тоді вона відмовилася покинути Решен, де прожила до смерті в самоті, без сім'ї.
Писати їй було заборонено. Однак Мусина Кокаларі продовжувала вести записи не для публікації, хроніку свого життя. У своєму щоденнику вона з натури описувала життя робітників у комуністичній Албанії — важка праця, низькі заробітки, свавілля керівництва, відсутність шансів на отримання реальної освіти. Кокаларі засуджувала не тільки правлячий режим, але і байдужість інтелектуалів до становища робітничих мас.
В останні роки, маючи онкологічне захворювання Мусина Кокаларі залишилася практично без медичної допомоги. За одними свідченнями, їй відмовили в лікуванні, за іншими — вона сама відмовилася від госпіталізації. У своїх записах вона відзначала бездушне ставлення медичних працівників у лікарні. В її щоденниках було виявлено запис:
Я не звертаюся ні до кого, а тим більше до того, хто може пом'якшити мій вирок.
Померла Мусина Кокаларі 1983 року у віці 66 років. Згодом при ексгумації з'ясувалося, що перед закритими похоронами руки їй зв'язали дротом.
Пам'ять
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF6TDAxMWMybHVaVjlMYjJ0aGJHRnlhVjh5TURFM1gzTjBZVzF3WDI5bVgwRnNZbUZ1YVdFdWFuQm5MekUzTW5CNExVMTFjMmx1WlY5TGIydGhiR0Z5YVY4eU1ERTNYM04wWVcxd1gyOW1YMEZzWW1GdWFXRXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Ще в 1960 році Мусина Кокаларі була включена до списку «Комітету Трьох» — попередника міжнародного ПЕН-клубу — «Письменники в ув'язненні».
За ініціативою родичів була проведена ексгумація та перепоховання. Могила Мусини Кокаларі знаходиться в Шиштуфині (округ Тирана).
У 1993 році, після падіння комуністичного режиму, президент Албанії Салі Беріша присвоїв Мусині Кокаларі звання Мучениця демократії. Її ім'я носить школа в Тирані. Сучасна Албанія відзначає Мусину Кокаларі серед перших письменників і перших дисидентів країни. У 2013 році міністерство культури Албанії провело траурні заходи у зв'язку з 30-річчям смерті Кокаларі. Мусину Кокаларі називають «іконою антикомуністичної опозиції».
У 2017 році Албанія і міжнародна громадськість, особливо літературна і соціал-демократична, відзначили 100-річний ювілей Мусини Кокаларі. Виставка, присвячена життю і творчості письменниці, була організована в [en] Бредфорда (Велика Британія). Було знято короткометражний документальний фільм режисера Патріка Титли «Мусина Кокаларі — досі не дуже відомий герой». До ювілею випущена поштова марка. З 2009 року почалося видання повного зібрання творів Мусини Кокаларі.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Library of Congress Authorities — Library of Congress.
- http://www.tiranapost.al/en/378300-2/
- https://telegrafi.com/kush-eshte-eurodeputetja-arba-kokalari-mbesa-e-musine-kokolarit/
- [Musine Kokalari: My Italian Love] (алб.). Ikubinfo.com. Архів оригіналу за 4 вересня 2009. Процитовано 26 березня 2020.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- Katharina M. Wilson. Encyclopedia of Continental Women Writers T. 1 / Routledge; 1 edition, 1991.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 23 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 8 січня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 23 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
- (англ.). National Science and Media Museum. Архів оригіналу за 27 січня 2021. Процитовано 9 грудня 2019.
- An Unsung Hero: Musine Kokalari. Процитовано 9 грудня 2019.
- . Архів оригіналу за 26 березня 2020. Процитовано 26 березня 2020.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Musina Kokalari alb Musine Kokalari nar 10 lyutogo 1917 Adana Osmanska imperiya pom 13 serpnya 1983 Reshen Narodna Socialistichna Respublika Albaniya NSRA albanska pismennicya i politichna diyachka persha v Albaniyi zhinka prozayik Zasnovnicya Social demokratichnoyi partiyi v 1944 roci Represovana za rezhimu Envera Hodzhi tretinu stolittya provela v uv yaznenni ta internuvanni Pislya padinnya komunistichnogo rezhimu viznana Mucheniceyu demokratiyi Musina Kokalarialb Musine KokalariNarodilasya10 lyutogo 1917 1917 02 10 1 Adana Osmanska imperiyaPomerla24 serpnya 1983 1983 08 24 2 66 rokiv Reshen zloyakisna puhlinaKrayina AlbaniyaDiyalnistpismennicya politichna diyachka aktivistka za prava zhinokAlma materRimskij universitet la SapiyencaMova tvorivalbanskaZhanrhudozhnya proza folkloristika memuaristikaRodichid 3 4 Avtograf Musina Kokalari u VikishovishiPohodzhennya ta navchannyaMusina Kokalari narodilasya 1917 roku v rodini albanskih musulman yaki timchasovo pereselilisya do Turechchini Rid Kokalari pohodiv z Girokastri jogo predstavniki buli vidomi patriotichnimi poglyadami kulturnoyu i politichnoyu aktivnistyu Kokalari buli rodichami klanu Hodzha Sered rodichiv Musini Kokalari buv Enver Hodzha majbutnij komunistichnij diktator Albaniyi U roki yiyi yunosti voni bagato spilkuvalisya U Girokastri Musina ta Enver zhili v susidnih budinkah U 1920 roci Kokolari oselilisya v Tirani Vejsim Kokolari brat Musini keruvav knizhkovim magazinom Zi shkilnih rokiv Musina Kokalari zahoplyuvalasya literaturoyu Zakinchila privilejovanij Pedagogichnij institut korolevi materi U sichni 1938 roku vona priyihala do Italiyi i oselilasya v Rimi V 1941 roci zakinchila fakultet literaturi i filosofiyi Zahistila diplomnu robotu z tvorchosti albanskogo poeta i prozayika Nayima Frasheri Intelektualna atmosfera rimskogo universitetu sponukala Musinu do pochatku literaturnoyi tvorchosti U privatnih besidah vona govorila pro bazhannya stati pismenniceyu bez bud yakoyi uchasti v politici Odnak patriotichna simejna tradiciya vplinula na podalshe zhittya U 1942 roci pid chas Drugoyi svitovoyi vijni Musina Kokalari povernulasya do Albaniyi okupovanu italijskimi vijskami Literaturni tvoriPersha literaturna robota Musini Kokalari Yak govorila meni stara mati Sic me thote nenua plake bula opublikovana v Tirani v 1941 roci Ce bulo avtorske bachennya kazok z folkloru albanciv toskiv na yih dialekti z opisom zvichayiv zhiteliv Girokastri na tli rizkih suspilnih zmin Sama Kokalari nazivala svij pershij tvir dzerkalom minayuchogo svitu Cej zbirnik vvazhayetsya pershim tvorom literaturi napisanim i vidanim zhinkoyu v Albaniyi U 1944 roci Musina Kokalari vidala zbirku opovidan i narisiv Yak rozgojduvalasya zhittya Sa u tunt jeta U tomu zh roci vijshla tretya zbirka yiyi tvoriv Navkolo vognisha Rreth vatres Zgodom Kokalari pisala shodenniki i spogadi u yakih detalno opisuvala svoye zhittya literaturnu ta politichnu diyalnist Ci roboti buli opublikovani vzhe pislya yiyi smerti Shodennik La mia vita universitaria Moye universitetskye zhittya buv napisanij u 1940 1942 rokah italijskoyu movoyu Social demokratichna politikaOb yektivna situaciya v krayini sponukala Musinu Kokalari vklyuchitisya u politichne zhittya Vona dotrimuvalasya demokratichnogo svitoglyadu z livocentristskim social demokratichnim uhilom Bula rishuchoyu prihilniceyu nezalezhnosti Albaniyi sho ne pidtrimuvala italijskoyi ta nimeckoyi okupaciyi V 1943 roci Musina Kokalari vstupila do lav Nacionalno vizvolnogo frontu Albaniyi NOFA yakij viv borotbu proti okupantiv Odnak NOFA diyav pid egidoyu Komunistichnoyi partiyi KPA na choli z Enverom Hodzheyu Kokalari zh vidkidala bud yaku diktaturu pidtrimuyuchi antifashistski ale i na antikomunistichni poziciyi Krim togo u neyi vinik rizkij konflikt z Nedzhmiyeyu Hodzha druzhinoyu Envera Hodzhi Musine Kokalari shiro pidtrimuvala programu respublikansko nacionalistichnogo ruhu Bali Kombetar Hocha do Bali Kombetar vhodili i z nim spivpracyuvali nadto rizni lyudi vklyuchayuchi tih sho viklikali vidrazu u Kokalari cherez pravij radikalizm zv yazki z okupantami i kriminalnimi strukturami Politichni poziciyi Bali Kombetar na yiyi poglyad formulyuvalisya nedostatno chitko Musina Kokalari sprobuvala stati poserednikom u koaliciyi NOFA z Bali Kombetar Za yiyi zadumom ce zrushilo b obidva ruhi na poslidovno demokratichnu platformu i posililo b u protistoyannya okupantam Dlya zmicnennya svoyeyi poziciyi Kokalari virishila vistupati ne individualno a yak liderka politichnoyi grupi Bagato predstavnikiv Bali Kombetar buli cim nezadovoleni j dorikali Kokalari v neusvidomlenomu rozkoli nacionalistichnogo ruhu chim neodminno skoristayutsya komunisti na choli z yiyi rodichem Odnak vona napolyagla na svoyemu U lyutomu 1944 roci Musina Kokalari zasnuvala Social demokratichnu partiyu Partine Social Demokrate PSD pershu v istoriyi Albaniyi U cij iniciativi molodu pismennicyu pidtrimali yurist dramaturg i publicist Mithat Araniti advokat Skender Mucho profesor literaturoznavec Yisuf Luzaj vchenij lingvist Selman Riza V Albaniyi praktichno ne bulo organizovanogo robitnichogo ruhu i vidsutnya social demokratichna tradiciya Odnak ideyi demokratichnogo socializmu i Tretogo shlyahu pidtrimuvali deyaki predstavniki albanskoyi inteligenciyi Organizatori PSD ogolosili politichnu svobodu i socialnu spravedlivist nerozrivnimi ponyattyami V comu polyagala ideologichna osoblivist partiyi stvorenoyi Kokalari Pidkreslyuvalasya samocinnist vilnodumstva Suspilnij lad proponuvalosya zasnuvati na principah bezumovnoyi rivnopravnosti vsih albanciv i zagalnoyi uchasti v civilnomu zhitti Derzhavnu sistemu pragnuli pobuduvati na principah zminyuvanosti vladi cherez demokratichni vibori Musina Kokalari publichno vistupala vid imeni PSD redaguvala partijnu gazetu Zeri i lirise Golos svobodi Vazhlivim politichnim principom Kokalari bula legalnist i vidkritist mirnij harakter diyalnosti Vona ne pidtrimuvala pidpillya i nasilnickih form borotbi Tomu vona negativno stavilasya do takih radikalnih antikomunistiv yak Gon Markagoni abo Bekir Valteri Vona asociyuvala yih z kriminalom nasilstvom i haosom stavila v odin ryad z hodzhayistami Opozicijnij vistupSocial demokratichna partiya viklikala zhorstku vorozhist yak z boku nimeckih okupantiv tak i komunistiv U 1944 roci Skender Mucho buv rozstrilyanij nacistami Mithat Araniti zaareshtovanij komunistami i pomishenij do v yaznici vbiti bojovikami komunistichnoyi NOAA Muntaz i Vejsim brati i odnodumci Musini Kokolari Prihid do vladi komunistichnoyi partiyi Albaniyi KPA na choli z Enverom Hodzhej naprikinci listopada 1944 roku vona nazvala kincem Vidrodzhennya Musina Kokalari vimusheno distanciyuvalasya vid politiki zajmalasya svoyim knizhkovim magazinom v Tirani Yij bulo zaproponovano vstupiti do Albanskoyi ligi pismennikiv i hudozhnikiv stvorenoyi 7 zhovtnya 1945 roku pid golovuvannyam komunistichnogo intelektuala Sejfuli Maleshovyi vidomogo pismennika i ministra kulturi v pershomu uryadi Hodzhi Odnak vona ne pidtrimuvala novogo rezhimu bo ne mogla probachiti vbivstva svoyih brativ U pershi misyaci pravlinnya KPA v Albaniyi namagalasya zayaviti pro sebe legalna opoziciya Poryad z PSD buli stvoreni organizaciyi Demokratichnij soyuz i Albanskij soyuz Pidpriyemec otelyer Sami Keribashi i yurist Shaban Bala stvorili zagalnodemokratichnu Grupu oporu yurist Kenan Dibra Monarhichnu grupu Voni proponuvali Musini Kokalari priyednatisya dlya spilnoyi politichnoyi diyalnosti Spochatku vona vidmovlyalasya ne bachachi perspektiv legalnoyi politiki pri stalij diktaturi krim togo perekonanu respublikanku Kokalari bentezhiv alyans z monarhistami navit konstitucijnimi Vtim Kokalari taki priyednalasya do Demokratichnogo soyuzu U listopadi 1945 roku Musina Kokalari prijnyala propoziciyu Shabana Bali i pidpisala zvernennya opozicioneriv Voni vimagali perenesennya viboriv do Ustanovchih zboriv zabezpechiti svobodu peredvibornoyi agitaciyi ta mizhnarodne sposterezhennya za golosuvannyam Cej dokument buv napravlenij do diplomatichnih misij SShA ta Velikoyi Britaniyi nedavnih soyuznikiv po Antigitlerivskij koaliciyi Slidstvo sud virokMusina Kokalari na procesi 1946 roku Cherez pivtora misyacya organi derzhbezpeki rezhimu pochali areshti legalnih opozicioneriv 17 sichnya 1946 roku bula zaareshtovana i Musina Kokalari Slidstvo po yiyi spravi veli vishi chini derzhbezpeki Kadri Hazbiu ta Nesti Kerendzhi Na dopiti u Kerendzhi vona ne uhilyalasya vid vidpovidej ale na vimogu nazvati spilnikiv po vidannyu gazeti poradila ne zadavati durnih zapitan Kokalari nagadala pro kolishni komunistichni obicyanki dotrimuvatisya svobodi presi chitko sprostuvala zakidi u spivpraci z monarhistami i fashistami Slidchomu ne vdavalosya obgruntuvati svoyi obvinuvachennya po suti Musina Kokalari Ya ne fashistka i ne komunistka Ya prihilnicya demokratichnoyi kulturi Nesti Kerendzhi Davajte zakinchimo pro ce Vi nikoli ne dumali sho potrapite do v yaznici Musina Kokalari Bula v comu majzhe vpevnena Ale prinajmni ya znayu chomu ya u v yaznici Na vijskovomu sudi Musina Kokalari trimalasya z gidnistyu i tverdistyu Ne treba buti komunistom shob lyubiti svoyu krayinu Ya lyublyu batkivshinu hocha ya ne komunist Vi vigrali vijnu vi vigrali vibori ale vi ne maye prava peresliduvati tih hto dotrimuyetsya inshih politichnih poglyadiv Ya dumayu inakshe nizh vi ale lyublyu svoyu krayinu Vi peresliduyete mene za moyi ideyi I ya ne vibachayusya pered vami tomu sho ne vchinila zhodnih zlochiniv 2 lipnya 1946 roku vijskovij sud ogolosiv verdikt Dev yat cholovik buli zasudzheni do smertnoyi kari v tomu chisli Keribashi Balu i Dibra Musina Kokalari otrimala 30 rokiv v yaznici zgodom termin buv skorochenij do 20 rokiv V yaznicya internuvannya smert18 rokiv Musina Kokalari proveli u v yaznici suvorogo rezhimu poblizu mista Burreli Stavlennya do uv yaznenih bulo demonstrativno grubim U 1964 roci Kokalari bula vipushena pid postijnij naglyad policiyi i Sigurimi ta internovana do Reshene Pracyuvala na budivnictvah potim dvirnikom U 1979 roci zakinchivsya termin yiyi internuvannya Vona mala namir yihati do Tirani ale otrimala pripisi popryamuvati do Girokastri Todi vona vidmovilasya pokinuti Reshen de prozhila do smerti v samoti bez sim yi Pisati yij bulo zaboroneno Odnak Musina Kokalari prodovzhuvala vesti zapisi ne dlya publikaciyi hroniku svogo zhittya U svoyemu shodenniku vona z naturi opisuvala zhittya robitnikiv u komunistichnij Albaniyi vazhka pracya nizki zarobitki svavillya kerivnictva vidsutnist shansiv na otrimannya realnoyi osviti Kokalari zasudzhuvala ne tilki pravlyachij rezhim ale i bajduzhist intelektualiv do stanovisha robitnichih mas V ostanni roki mayuchi onkologichne zahvoryuvannya Musina Kokalari zalishilasya praktichno bez medichnoyi dopomogi Za odnimi svidchennyami yij vidmovili v likuvanni za inshimi vona sama vidmovilasya vid gospitalizaciyi U svoyih zapisah vona vidznachala bezdushne stavlennya medichnih pracivnikiv u likarni V yiyi shodennikah bulo viyavleno zapis Ya ne zvertayusya ni do kogo a tim bilshe do togo hto mozhe pom yakshiti mij virok Pomerla Musina Kokalari 1983 roku u vici 66 rokiv Zgodom pri eksgumaciyi z yasuvalosya sho pered zakritimi pohoronami ruki yij zv yazali drotom Pam yatShe v 1960 roci Musina Kokalari bula vklyuchena do spisku Komitetu Troh poperednika mizhnarodnogo PEN klubu Pismenniki v uv yaznenni Za iniciativoyu rodichiv bula provedena eksgumaciya ta perepohovannya Mogila Musini Kokalari znahoditsya v Shishtufini okrug Tirana U 1993 roci pislya padinnya komunistichnogo rezhimu prezident Albaniyi Sali Berisha prisvoyiv Musini Kokalari zvannya Muchenicya demokratiyi Yiyi im ya nosit shkola v Tirani Suchasna Albaniya vidznachaye Musinu Kokalari sered pershih pismennikiv i pershih disidentiv krayini U 2013 roci ministerstvo kulturi Albaniyi provelo traurni zahodi u zv yazku z 30 richchyam smerti Kokalari Musinu Kokalari nazivayut ikonoyu antikomunistichnoyi opoziciyi U 2017 roci Albaniya i mizhnarodna gromadskist osoblivo literaturna i social demokratichna vidznachili 100 richnij yuvilej Musini Kokalari Vistavka prisvyachena zhittyu i tvorchosti pismennici bula organizovana v en Bredforda Velika Britaniya Bulo znyato korotkometrazhnij dokumentalnij film rezhisera Patrika Titli Musina Kokalari dosi ne duzhe vidomij geroj Do yuvileyu vipushena poshtova marka Z 2009 roku pochalosya vidannya povnogo zibrannya tvoriv Musini Kokalari PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Library of Congress Authorities Library of Congress d Track Q13219454d Track Q131454 http www tiranapost al en 378300 2 https telegrafi com kush eshte eurodeputetja arba kokalari mbesa e musine kokolarit Musine Kokalari My Italian Love alb Ikubinfo com Arhiv originalu za 4 veresnya 2009 Procitovano 26 bereznya 2020 PDF Arhiv originalu PDF za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Katharina M Wilson Encyclopedia of Continental Women Writers T 1 Routledge 1 edition 1991 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 23 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 8 sichnya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 23 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020 angl National Science and Media Museum Arhiv originalu za 27 sichnya 2021 Procitovano 9 grudnya 2019 An Unsung Hero Musine Kokalari Procitovano 9 grudnya 2019 Arhiv originalu za 26 bereznya 2020 Procitovano 26 bereznya 2020