Олекса́ндр Сергійович Ме́ншиков (15 (26) серпня 1787 — 19 квітня (2 травня) 1869, Петербург) — світлий князь, генерал-ад'ютант, адмірал. Правнук Олександра Меншикова.
Олександр Сергійович Меншиков Александр Сергеевич Меншиков | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
13 грудня 1831 — 7 грудня 1854 | |||
Попередник: | |||
Наступник: | |||
| |||
5 лютого 1836 — 23 лютого 1855 | |||
Попередник: | |||
Наступник: | |||
Народження: | 15 (26) серпня 1787 Санкт-Петербург, Російська імперія | ||
Смерть: | 19 квітня (1 травня) 1869 (81 рік) Санкт-Петербург | ||
Країна: | Російська імперія | ||
Рід: | Q4290620? | ||
Батько: | Князь Меншиков Сергій Олександрович | ||
Мати: | Княжна Голіцина Катерина Миколаївна | ||
Шлюб: | d | ||
Діти: | d | ||
Військова служба | |||
Роки служби: | 1809—1856 | ||
Приналежність: | Російська імперія | ||
Звання: | генерал-ад'ютант, адмірал | ||
Битви: | |||
Автограф: | ![]() | ||
Нагороди: | |||
|
Біографія
Перебував на дипломатичній роботі, згодом перейшов на військову службу. Був ад'ютантом графа Каменського. З 1813 року перебував у почеті імператора Олександра I і часто виконував його доручення. У 1820 році, коли при дворі мав великий вплив Аракчеєв, йому було запропоновано командування Чорноморським флотом — з метою видалити його з Петербургу; він відмовився, оскільки ніякого поняття про морську службу не мав. В цей час Меншиков вважався вільнодумцем. У 1821 році, разом з і Воронцовим, склав проект звільнення поміщицьких селян, не прийнятий імператором. Пропозицію зайняти місце посланця в Дрездені Меншиков вважив за образу, пішов у відставку і віддалився в село, де займався вивченням морської справи. У 1826 році знову повернувся на державну службу і був посланий Миколою I з надзвичайною місією до Персії, де був заарештований і знаходився у в'язниці до 1827 року. Після повернення отримав доручення перетворити , що і виконав з великою завзятістю.
Під час турецької кампанії 1828 року, командуючи десантним загоном, посланим до східних берегів Чорного моря, здобув фортецю Анапа, після чого був призначений командувачем російських військ, що підступили до Варни. Енергійно провів облогу цієї фортеці, але був поранений ядром в обидві ноги і вимушений був залишити армію.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUyTHlWRU1DVkJOQ1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE5sOGxSREFsT1VFbFJERWxPREFsUkRFbE9FVWxSREFsUWpNbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQmZMVjhsUkRBbFFrWWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJEQWxRalVsUkRFbE9ESmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpFSlVReEpUaEdKVVF3SlVJM0pVUXhKVGhHWHlWRU1DVTVNQzVmSlVRd0pVRXhMbDhsUkRBbE9VTWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9EZ2xSREFsUWpnbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakF1YW5Cbkx6RTRNSEI0TFNWRU1DVkJOQ1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE5sOGxSREFsT1VFbFJERWxPREFsUkRFbE9FVWxSREFsUWpNbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQmZMVjhsUkRBbFFrWWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJEQWxRalVsUkRFbE9ESmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpFSlVReEpUaEdKVVF3SlVJM0pVUXhKVGhHWHlWRU1DVTVNQzVmSlVRd0pVRXhMbDhsUkRBbE9VTWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9EZ2xSREFsUWpnbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У 1829 році він на посаді начальника головного морського штабу прийняв командування над морськими силами Російської Імперії; з 1830 року був фінляндським генерал-губернатором.
У 1853 році, для переговорів з Портою, був спрямований Надзвичайним Послом у Константинополь. Ця місія завершилася повним провалом. Почалася Кримська війна. З початком війни, був призначений головнокомандувачем сухопутними і морськими силами в Криму і залишався на цій посаді до лютого 1855 року. Дії його під час Кримської війни викликали і викликають багато нарікань з боку фахівців військової справи (див. Битва на Альмі, Балаклавська битва, Інкерманська битва і Кримська війна 1853-1856 рр.).
За часів Олександра II Меншиков не брав ніякої участі в державних справах. Його дошкульні дотепи свого часу користувалися великою популярністю, але багато з них йому тільки приписувалися. Освічений був Меншиков для свого часу чудово; бібліотека його була одна з найкращих у Петербурзі.
Посилання
- Князь О.С. Меншиков. 1853-1854 Переписка [ 27 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Князь О.С. Меншиков. (Некролог) [ 27 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Князь Олександр Сергыйович Меншиков. [ 27 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Меншиков О.С. Листи князя О.С. Меншикова до кн. М.Д. Горчакова. 1853-1855 [ 27 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- № 2. – С. 298-328. [ 27 грудня 2013 у Wayback Machine.]
- Садиба О. С. Меншикова в Александрово, що в Кругу під Клином [ 31 липня 2010 у Wayback Machine.]
Література
- Корсак Іван Отаман Чайка: роман /І. Ф. Корсак.-К.:Ярославів Вал, 2010.- 187с.
- Н.Ф. Сербіна. Меншиков Олександр Сергійович // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с.
- Энциклопедический словарь : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. : Ф. А. Брокгауз, И. А. Ефрон, 1890—1907. (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Oleksa ndr Sergijovich Me nshikov 15 26 serpnya 1787 17870826 19 kvitnya 2 travnya 1869 Peterburg svitlij knyaz general ad yutant admiral Pravnuk Oleksandra Menshikova Oleksandr Sergijovich Menshikov Aleksandr Sergeevich MenshikovOleksandr Sergijovich MenshikovLitografiya 1858 1861 Prapor 6 j General gubernator Finlyandiyi 13 grudnya 1831 7 grudnya 1854 Poperednik Nastupnik 5 j 5 lyutogo 1836 23 lyutogo 1855 Poperednik Nastupnik Narodzhennya 15 26 serpnya 1787 1787 08 26 Sankt Peterburg Rosijska imperiyaSmert 19 kvitnya 1 travnya 1869 1869 05 01 81 rik Sankt PeterburgKrayina Rosijska imperiyaRid Q4290620 Batko Knyaz Menshikov Sergij OleksandrovichMati Knyazhna Golicina Katerina MikolayivnaShlyub dDiti d Vijskova sluzhba Roki sluzhbi 1809 1856 Prinalezhnist Rosijska imperiya Zvannya general ad yutant admiral Bitvi Rosijsko turecka vijna 1806 1812 Shturm Turtuka 1810 Franko rosijska vijna 1812 Vijna shostoyi koaliciyi Bitva pid Kulmom Rosijsko turecka vijna 1828 1829 Uzyattya Anapi 1828 Krimska vijna Bitva na Almi Inkermanska bitva Balaklavska bitva Avtograf Nagorodi Mediafajli b u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Menshikov BiografiyaPerebuvav na diplomatichnij roboti zgodom perejshov na vijskovu sluzhbu Buv ad yutantom grafa Kamenskogo Z 1813 roku perebuvav u pocheti imperatora Oleksandra I i chasto vikonuvav jogo doruchennya U 1820 roci koli pri dvori mav velikij vpliv Arakcheyev jomu bulo zaproponovano komanduvannya Chornomorskim flotom z metoyu vidaliti jogo z Peterburgu vin vidmovivsya oskilki niyakogo ponyattya pro morsku sluzhbu ne mav V cej chas Menshikov vvazhavsya vilnodumcem U 1821 roci razom z i Voroncovim sklav proekt zvilnennya pomishickih selyan ne prijnyatij imperatorom Propoziciyu zajnyati misce poslancya v Drezdeni Menshikov vvazhiv za obrazu pishov u vidstavku i viddalivsya v selo de zajmavsya vivchennyam morskoyi spravi U 1826 roci znovu povernuvsya na derzhavnu sluzhbu i buv poslanij Mikoloyu I z nadzvichajnoyu misiyeyu do Persiyi de buv zaareshtovanij i znahodivsya u v yaznici do 1827 roku Pislya povernennya otrimav doruchennya peretvoriti sho i vikonav z velikoyu zavzyatistyu Pid chas tureckoyi kampaniyi 1828 roku komanduyuchi desantnim zagonom poslanim do shidnih beregiv Chornogo morya zdobuv fortecyu Anapa pislya chogo buv priznachenij komanduvachem rosijskih vijsk sho pidstupili do Varni Energijno proviv oblogu ciyeyi forteci ale buv poranenij yadrom v obidvi nogi i vimushenij buv zalishiti armiyu Portret O S Menshikova Polotno oliya 140 5h102 sm Nimechchina 1851 U 1829 roci vin na posadi nachalnika golovnogo morskogo shtabu prijnyav komanduvannya nad morskimi silami Rosijskoyi Imperiyi z 1830 roku buv finlyandskim general gubernatorom U 1853 roci dlya peregovoriv z Portoyu buv spryamovanij Nadzvichajnim Poslom u Konstantinopol Cya misiya zavershilasya povnim provalom Pochalasya Krimska vijna Z pochatkom vijni buv priznachenij golovnokomanduvachem suhoputnimi i morskimi silami v Krimu i zalishavsya na cij posadi do lyutogo 1855 roku Diyi jogo pid chas Krimskoyi vijni viklikali i viklikayut bagato narikan z boku fahivciv vijskovoyi spravi div Bitva na Almi Balaklavska bitva Inkermanska bitva i Krimska vijna 1853 1856 rr Za chasiv Oleksandra II Menshikov ne brav niyakoyi uchasti v derzhavnih spravah Jogo doshkulni dotepi svogo chasu koristuvalisya velikoyu populyarnistyu ale bagato z nih jomu tilki pripisuvalisya Osvichenij buv Menshikov dlya svogo chasu chudovo biblioteka jogo bula odna z najkrashih u Peterburzi PosilannyaKnyaz O S Menshikov 1853 1854 Perepiska 27 grudnya 2013 u Wayback Machine Knyaz O S Menshikov Nekrolog 27 grudnya 2013 u Wayback Machine Knyaz Oleksandr Sergyjovich Menshikov 27 grudnya 2013 u Wayback Machine Menshikov O S Listi knyazya O S Menshikova do kn M D Gorchakova 1853 1855 27 grudnya 2013 u Wayback Machine 2 S 298 328 27 grudnya 2013 u Wayback Machine Sadiba O S Menshikova v Aleksandrovo sho v Krugu pid Klinom 31 lipnya 2010 u Wayback Machine LiteraturaKorsak Ivan Otaman Chajka roman I F Korsak K Yaroslaviv Val 2010 187s N F Serbina Menshikov Oleksandr Sergijovich Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 2 812s ISBN 966 316 045 4 Enciklopedicheskij slovar v 86 t 82 t i 4 dop SPb F A Brokgauz I A Efron 1890 1907 ros