Марії́нський парк (колишні назви: Палацевий, Олександрівський, Жертв Революції, Радянський) — парк в Києві, розташований навпроти будинку Верховної Ради й Маріїнського палацу між вулицею Михайла Грушевського та схилом до Паркової дороги; парк-пам’ятка садово-паркового мистецтва загально державного значення, оголошений Постановою Ради Міністрів України від 20.01.1960 р. № 105. Загальна площа парку 14,57 га.
Маріїнський парк | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Вхід до парку | ||||
50°26′49″ пн. ш. 30°32′23″ сх. д. / 50.44694° пн. ш. 30.53972° сх. д.Координати: 50°26′49″ пн. ш. 30°32′23″ сх. д. / 50.44694° пн. ш. 30.53972° сх. д. | ||||
Тип | цвинтар | |||
Відкрито | 1874 | |||
Колишні назви | Палацевий, Олександрівський, Жертв Революції, Радянський | |||
Площа | 8,9 га | |||
Країна | ![]() | |||
Розташування | Київ | |||
![]() ![]() Маріїнський парк Маріїнський парк (Україна) | ||||
|
Історія парку
До середини XIX століття на місці парку були розташовані губернські установи — Присутні місця. Унаслідок розбудови Нової Печерської фортеці ця територія припала на еспланаду, її було розчищено під плац. Фактично вона являла собою пустище, хоча 1869 року отримала офіційну назву Палацева площа.
Після значної реконструкції Царського палацу в 1868–1870 роках імператриця Марія Олександрівна висловила бажання благоустроїти простір Палацевої площі. На виконання волі цариці в 1873 році генерал-губернатор князь Олександр Дондуков-Корсаков надіслав на розгляд Олександру II попередній проект парка на цьому місці, запитавши: «Чи не буде благоугодно найменувати проектований парк Маріїнським?». Цар дав на це згоду, і в 1876 році парк був закладений (у його облаштуванні брав участь садівник О. Г. Недзельський).
У 1875 році в глибині території парку було зведено будинок контори Удільного відомства, яке відало майном царської родини (архітектор Віктор Сичугов; тепер вул. Михайла Грушевського, 7). У 1888—1889 роках на терені парку по фронту вулиці Олександрівської за проектом архітектора Володимир Ніколаєва була збудована парафіяльна церква Св. Олександра Невського (розібрана в 1930-х роках, стояла на місці перед пам'ятником Ватутіну).
Крім офіційної назви Маріїнський, вживалося також найменування парку Палацевий (від колишньої Палацевої площі); після спорудження Олександро-Невської церкви зустрічалася неофіційна назва Олександрівський парк.
1919 року парк був названий Радянським. Від 1917 року тут було розміщено декілька поховань учасників революційних подій, через що побутувала назва парк Жертв Революції (більша частина надгробків дотепер не збереглася).
2 лютого 1993 року було відновлено історичну назву Маріїнський парк.
Парк площею 8,9 га сплановано в пейзажному стилі. Затишний, тінистий, зі старими липами, кленами, каштанами, парк був у 1900 році прикрашений великим чавунним фонтаном, виготовленим на заводі О. Термена. Входи обладнано від будинку Верховної Ради й Маріїнського палацу та з вулиці Михайла Грушевського.
Парк визнано пам'яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення.
У 2004 році в парку з'являлися численні намети прихильників та супротивників Помаранчевої революції. Наприкінці 2013 та на початку 2014 року тут було місце скупчення «тітушок», яких використовували проти учасників Євромайдану.
Пам'ятники та події
У парку встановлено:
- на братській могилі учасників більшовицького Жовтневого збройного повстання 1917 року у вигляді гранітної урни на постаменті. Встановлено 1935 року, архітектор Василь Онащенко. Від час війни пам'ятник було зруйновано, відновлено 6 листопада 1949 року, архітектор . У 2014 році урну та таблички з написами знищено «невідомими» ;
- пам'ятник учасникам Січневого збройного повстання 1918 року на братській могилі;
- надгробок на могилі більшовицького діяча Андрія Іванова;
- низку паркових скульптур, в тому числі зображення каштанів, що дозріли.
У листопаді 1917 року на території парку відбулося перше масове поховання: навпроти Маріїнського палацу було поховано учасників Жовтневого збройного повстання.
У лютому 1918 року в братській могилі на території парку було поховано близько 750 загиблих робітників-арсенальців — учасників Січневого збройного повстання, серед них — голова київського ревкому Леонід П'ятаков. У 1927 встановлено намогильну плиту.
16 лютого 1919 року у парку відбулося чергове масове поховання загиблих за радянську владу, серед похованих — Галя Тимофєєва.
22 квітня 1919 року поряд поховали одного з очільників революційних подій у Києві Івана Смирнова-Ласточкіна. 1927 року на братській могилі встановили невелику стелу з бронзовим барельєфом, скульптор Володимир Климов.
Поруч 14 червня 1927 року в окремій могилі поховано Андрія Іванова, одного з керівників революційного руху у Києві.
Під час гітлерівської окупації міста в 1941—1943 роках пам'ятник на братській могилі учасників Січневого повстання було зруйновано. Відновили його 1 травня 1951 року у вигляді гранітного куба, з однієї сторони якого кам'яний барельєф у вигляді вінка, а з другої — стара надгробна плита з пам'ятника 1927 року.
У 1967 році було споруджено новий пам'ятник: бронзова фігура робітника з прапором, що розвівається, на невисокому постаменті з чорного лабрадориту (скульптори — Василь Вінайкін і Володимир Климов, архітектор — Василь Гнєздилов); до постаменту вмонтували попередній барельєф.
Більшість поховань з парку було перенесено в другій половині 1930-х років.
Останнє поховання в парку відбулося 17 квітня 1944 року, коли тут з'явилася могила генерала армії Миколи Ватутіна — командувача 1-го Українського фронту. Він командував операцією з вигнання гітлерівських загарбників із Києва 6 листопада 1943 року, згодом був смертельно поранений і помер у Києві (у церемонії поховання брав участь Микита Хрущов). Над могилою був розташований пам'ятник, відкритий 25 січня 1948 року. Автори — скульптор Євген Вучетич, архітектор Яків Білопільський. Статуя з сірого граніту заходилася на постаменті з чорного лабрадориту. Стилобат був вкритий мозаїчним килимом-панно за ескізом художника Степана Кириченка (виконавці — художники , Н. Г. Клейн, Л. Є. Хаютина, Т. А. Шкловська, ). Загальна висота пам'ятника становила 8,55 м. Навколо пам'ятника були висаджені дерева японської вишні. Пам'ятник був демонтований 9-10 лютого 2023 року), питання про перенесення могили Ватутіна перебуває на стадії погодження.
Зображення
- Пам'ятник Героям Жовтневої соціалістичної революції (зруйнований 2014 року)
- Пам'ятник учасникам Січневого збройного повстання 1918 року
- Надгробок на могилі Андрія Іванова
- Паркова статуя «Київські каштани»
- Фонтан у парку
- «Пам'ятний знак валун – мрій», закладений 9 травня 2021 року на честь українських матерів
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 27 квітня 2022.
- Рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 20 березня 1972 року № 363 «Про віднесення пам’яток природи місцевого значення в м. Києві, згідно з новою класифікацією». [Архівовано з першоджерела 9 липня 2022.]
- ЦДІАК України. — Ф. 442. — Оп. 105. — Спр. 57. — Арк. 16.
- От Киевского Исполкома. Приказ коллегии городского хозяйства // Вісти / Известия. — 1919. — № 29. — 23 марта. — С. 4. (рос.) [Архівовано з першоджерела 3 серпня 2014.]
- Розпорядження Київської міської ради народних депутатів та Київської міської державної адміністрації від 2 лютого 1993 року № 16/116 «Про повернення вулицям історичних назв, перейменування парків культури та відпочинку, станцій метро» // Державний архів м. Києва. Ф. 1689. Оп. 1. Спр. 119, Арк. 207–212. [Архівовано з першоджерела 12 липня 2013.]
- Постанова Державного Комітету УРСР по екології і раціональному природокористуванню від 30 серпня 1990 року № 18.
- УІЖ та 1990/4, с. 99..
- От Комиссии по организации похорон товарищей, павших за власть Советов на Украине // Известия Киевского Совета Рабочих Депутатов. — 1919. — № 3. — 15 февраля. — С. 1. (рос.)
- Похороны товарищей, павших за власть Советов на Украине // Известия Исполнительного комитета Киевского Совета Рабочих Депутатов. — 1919. — № 4. — 18 февраля. — С. 3. (рос.)
- Пам'яти т. Смирнова / Більшовик. — 1919. — № 11. — 24 квітня. — С. 4.
- Перевезення тіла і похорон тов. Іванова // Пролетарська правда. — 1927. — № 132 (1745). — 15 червня.
- УІЖ та 1978/1, с. 106..
Джерела
- Киев: энциклопедический справочник / под ред. А. В. Кудрицкого — К. : Гл. ред. Украинской Советской Энциклопедии, 1982. — С. 569. (рос.)
- Веб-енциклопедія Києва.
- Вбивство Л. Пятакова: документи Держархіву Київської області// Український історичний журнал. — 1990. — № 4 (349). — квітень. — С. 95—99. [ 17 листопада 2015 у Wayback Machine.]
- Волковинський М. В., Шаталіна Є. П. З історії спорудження в Українській РСР пам'ятників борцям за владу Рад // Український історичний журнал. — 1978. — № 1 (202). — січень. — С. 102–111. [ 19 листопада 2015 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z Mariyinskim skverom u misti Byelci Mariyi nskij park kolishni nazvi Palacevij Oleksandrivskij Zhertv Revolyuciyi Radyanskij park v Kiyevi roztashovanij navproti budinku Verhovnoyi Radi j Mariyinskogo palacu mizh vuliceyu Mihajla Grushevskogo ta shilom do Parkovoyi dorogi park pam yatka sadovo parkovogo mistectva zagalno derzhavnogo znachennya ogoloshenij Postanovoyu Radi Ministriv Ukrayini vid 20 01 1960 r 105 Zagalna plosha parku 14 57 ga Mariyinskij parkVhid do parku50 26 49 pn sh 30 32 23 sh d 50 44694 pn sh 30 53972 sh d 50 44694 30 53972 Koordinati 50 26 49 pn sh 30 32 23 sh d 50 44694 pn sh 30 53972 sh d 50 44694 30 53972Tip cvintarVidkrito 1874Kolishni nazvi Palacevij Oleksandrivskij Zhertv Revolyuciyi RadyanskijPlosha 8 9 gaKrayina UkrayinaRoztashuvannya KiyivMariyinskij parkMariyinskij park Ukrayina Mariyinskij park u VikishovishiIstoriya parkuDo seredini XIX stolittya na misci parku buli roztashovani gubernski ustanovi Prisutni miscya Unaslidok rozbudovi Novoyi Pecherskoyi forteci cya teritoriya pripala na esplanadu yiyi bulo rozchisheno pid plac Faktichno vona yavlyala soboyu pustishe hocha 1869 roku otrimala oficijnu nazvu Palaceva plosha Pislya znachnoyi rekonstrukciyi Carskogo palacu v 1868 1870 rokah imperatricya Mariya Oleksandrivna vislovila bazhannya blagoustroyiti prostir Palacevoyi ploshi Na vikonannya voli carici v 1873 roci general gubernator knyaz Oleksandr Dondukov Korsakov nadislav na rozglyad Oleksandru II poperednij proekt parka na comu misci zapitavshi Chi ne bude blagougodno najmenuvati proektovanij park Mariyinskim Car dav na ce zgodu i v 1876 roci park buv zakladenij u jogo oblashtuvanni brav uchast sadivnik O G Nedzelskij U 1875 roci v glibini teritoriyi parku bulo zvedeno budinok kontori Udilnogo vidomstva yake vidalo majnom carskoyi rodini arhitektor Viktor Sichugov teper vul Mihajla Grushevskogo 7 U 1888 1889 rokah na tereni parku po frontu vulici Oleksandrivskoyi za proektom arhitektora Volodimir Nikolayeva bula zbudovana parafiyalna cerkva Sv Oleksandra Nevskogo rozibrana v 1930 h rokah stoyala na misci pered pam yatnikom Vatutinu Krim oficijnoyi nazvi Mariyinskij vzhivalosya takozh najmenuvannya parku Palacevij vid kolishnoyi Palacevoyi ploshi pislya sporudzhennya Oleksandro Nevskoyi cerkvi zustrichalasya neoficijna nazva Oleksandrivskij park 1919 roku park buv nazvanij Radyanskim Vid 1917 roku tut bulo rozmisheno dekilka pohovan uchasnikiv revolyucijnih podij cherez sho pobutuvala nazva park Zhertv Revolyuciyi bilsha chastina nadgrobkiv doteper ne zbereglasya 2 lyutogo 1993 roku bulo vidnovleno istorichnu nazvu Mariyinskij park Park plosheyu 8 9 ga splanovano v pejzazhnomu stili Zatishnij tinistij zi starimi lipami klenami kashtanami park buv u 1900 roci prikrashenij velikim chavunnim fontanom vigotovlenim na zavodi O Termena Vhodi obladnano vid budinku Verhovnoyi Radi j Mariyinskogo palacu ta z vulici Mihajla Grushevskogo Park viznano pam yatkoyu sadovo parkovogo mistectva miscevogo znachennya U 2004 roci v parku z yavlyalisya chislenni nameti prihilnikiv ta suprotivnikiv Pomaranchevoyi revolyuciyi Naprikinci 2013 ta na pochatku 2014 roku tut bulo misce skupchennya titushok yakih vikoristovuvali proti uchasnikiv Yevromajdanu Pam yatniki ta podiyiU parku vstanovleno na bratskij mogili uchasnikiv bilshovickogo Zhovtnevogo zbrojnogo povstannya 1917 roku u viglyadi granitnoyi urni na postamenti Vstanovleno 1935 roku arhitektor Vasil Onashenko Vid chas vijni pam yatnik bulo zrujnovano vidnovleno 6 listopada 1949 roku arhitektor U 2014 roci urnu ta tablichki z napisami znisheno nevidomimi pam yatnik uchasnikam Sichnevogo zbrojnogo povstannya 1918 roku na bratskij mogili nadgrobok na mogili bilshovickogo diyacha Andriya Ivanova nizku parkovih skulptur v tomu chisli zobrazhennya kashtaniv sho dozrili U listopadi 1917 roku na teritoriyi parku vidbulosya pershe masove pohovannya navproti Mariyinskogo palacu bulo pohovano uchasnikiv Zhovtnevogo zbrojnogo povstannya U lyutomu 1918 roku v bratskij mogili na teritoriyi parku bulo pohovano blizko 750 zagiblih robitnikiv arsenalciv uchasnikiv Sichnevogo zbrojnogo povstannya sered nih golova kiyivskogo revkomu Leonid P yatakov U 1927 vstanovleno namogilnu plitu 16 lyutogo 1919 roku u parku vidbulosya chergove masove pohovannya zagiblih za radyansku vladu sered pohovanih Galya Timofyeyeva 22 kvitnya 1919 roku poryad pohovali odnogo z ochilnikiv revolyucijnih podij u Kiyevi Ivana Smirnova Lastochkina 1927 roku na bratskij mogili vstanovili neveliku stelu z bronzovim barelyefom skulptor Volodimir Klimov Poruch 14 chervnya 1927 roku v okremij mogili pohovano Andriya Ivanova odnogo z kerivnikiv revolyucijnogo ruhu u Kiyevi Pid chas gitlerivskoyi okupaciyi mista v 1941 1943 rokah pam yatnik na bratskij mogili uchasnikiv Sichnevogo povstannya bulo zrujnovano Vidnovili jogo 1 travnya 1951 roku u viglyadi granitnogo kuba z odniyeyi storoni yakogo kam yanij barelyef u viglyadi vinka a z drugoyi stara nadgrobna plita z pam yatnika 1927 roku U 1967 roci bulo sporudzheno novij pam yatnik bronzova figura robitnika z praporom sho rozvivayetsya na nevisokomu postamenti z chornogo labradoritu skulptori Vasil Vinajkin i Volodimir Klimov arhitektor Vasil Gnyezdilov do postamentu vmontuvali poperednij barelyef Bilshist pohovan z parku bulo pereneseno v drugij polovini 1930 h rokiv Ostannye pohovannya v parku vidbulosya 17 kvitnya 1944 roku koli tut z yavilasya mogila generala armiyi Mikoli Vatutina komanduvacha 1 go Ukrayinskogo frontu Vin komanduvav operaciyeyu z vignannya gitlerivskih zagarbnikiv iz Kiyeva 6 listopada 1943 roku zgodom buv smertelno poranenij i pomer u Kiyevi u ceremoniyi pohovannya brav uchast Mikita Hrushov Nad mogiloyu buv roztashovanij pam yatnik vidkritij 25 sichnya 1948 roku Avtori skulptor Yevgen Vuchetich arhitektor Yakiv Bilopilskij Statuya z sirogo granitu zahodilasya na postamenti z chornogo labradoritu Stilobat buv vkritij mozayichnim kilimom panno za eskizom hudozhnika Stepana Kirichenka vikonavci hudozhniki N G Klejn L Ye Hayutina T A Shklovska Zagalna visota pam yatnika stanovila 8 55 m Navkolo pam yatnika buli visadzheni dereva yaponskoyi vishni Pam yatnik buv demontovanij 9 10 lyutogo 2023 roku pitannya pro perenesennya mogili Vatutina perebuvaye na stadiyi pogodzhennya ZobrazhennyaPam yatnik Geroyam Zhovtnevoyi socialistichnoyi revolyuciyi zrujnovanij 2014 roku Pam yatnik uchasnikam Sichnevogo zbrojnogo povstannya 1918 roku Nadgrobok na mogili Andriya Ivanova Parkova statuya Kiyivski kashtani Fontan u parku Pam yatnij znak valun mrij zakladenij 9 travnya 2021 roku na chest ukrayinskih materivDiv takozhMiskij sad Hreshatij parkPrimitki Arhiv originalu za 10 bereznya 2022 Procitovano 27 kvitnya 2022 Rishennya vikonavchogo komitetu Kiyivskoyi miskoyi Radi deputativ trudyashih vid 20 bereznya 1972 roku 363 Pro vidnesennya pam yatok prirodi miscevogo znachennya v m Kiyevi zgidno z novoyu klasifikaciyeyu Arhivovano z pershodzherela 9 lipnya 2022 CDIAK Ukrayini F 442 Op 105 Spr 57 Ark 16 Ot Kievskogo Ispolkoma Prikaz kollegii gorodskogo hozyajstva Visti Izvestiya 1919 29 23 marta S 4 ros Arhivovano z pershodzherela 3 serpnya 2014 Rozporyadzhennya Kiyivskoyi miskoyi radi narodnih deputativ ta Kiyivskoyi miskoyi derzhavnoyi administraciyi vid 2 lyutogo 1993 roku 16 116 Pro povernennya vulicyam istorichnih nazv perejmenuvannya parkiv kulturi ta vidpochinku stancij metro Derzhavnij arhiv m Kiyeva F 1689 Op 1 Spr 119 Ark 207 212 Arhivovano z pershodzherela 12 lipnya 2013 Postanova Derzhavnogo Komitetu URSR po ekologiyi i racionalnomu prirodokoristuvannyu vid 30 serpnya 1990 roku 18 UIZh ta 1990 4 s 99 Ot Komissii po organizacii pohoron tovarishej pavshih za vlast Sovetov na Ukraine Izvestiya Kievskogo Soveta Rabochih Deputatov 1919 3 15 fevralya S 1 ros Pohorony tovarishej pavshih za vlast Sovetov na Ukraine Izvestiya Ispolnitelnogo komiteta Kievskogo Soveta Rabochih Deputatov 1919 4 18 fevralya S 3 ros Pam yati t Smirnova Bilshovik 1919 11 24 kvitnya S 4 Perevezennya tila i pohoron tov Ivanova Proletarska pravda 1927 132 1745 15 chervnya UIZh ta 1978 1 s 106 DzherelaKiev enciklopedicheskij spravochnik pod red A V Kudrickogo K Gl red Ukrainskoj Sovetskoj Enciklopedii 1982 S 569 ros Veb enciklopediya Kiyeva Vbivstvo L Pyatakova dokumenti Derzharhivu Kiyivskoyi oblasti Ukrayinskij istorichnij zhurnal 1990 4 349 kviten S 95 99 17 listopada 2015 u Wayback Machine Volkovinskij M V Shatalina Ye P Z istoriyi sporudzhennya v Ukrayinskij RSR pam yatnikiv borcyam za vladu Rad Ukrayinskij istorichnij zhurnal 1978 1 202 sichen S 102 111 19 listopada 2015 u Wayback Machine