Марія-Антуанетта (фр. Marie-Antoinette, нім. Maria Antonia Josepha Johanna von Habsburg-Lothringen; 1755—1793) — королева Франції, дружина Людовика XVI, дочка Марії Терезії і Франца I. Від початку Французької революції натхненниця контрреволюційних змов та інтервенції. Засуджена Конвентом і страчена на гільйотині.
Марія-Антуанетта | |
---|---|
нім. Maria Antonia Josepha Johanna | |
![]() | |
Народилася | 2 листопада 1755[1][2][…] Гофбурґ, Внутрішнє місто, Відень, Габсбурзька монархія |
Померла | 16 жовтня 1793[1][2][…] (37 років) площа Згоди[5] ·d[5] |
Поховання | Абатство Сен-Дені |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | аристократка, консортка |
Знання мов | французька[6] і німецька[6] |
Титул | королева[d] і d |
Посада | d |
Конфесія | католицька церква |
Рід | Габсбурги-Лотаринзькі |
Батько | Франц I |
Мати | Марія Терезія |
Родичі | d, d, d і d |
Брати, сестри | Марія Кароліна Австрійська (1748), Марія Йозефа Австрійська, Марія Кароліна Австрійська, Марія Христина, Марія Анна, Марія Амалія Австрійська, Марія Єлизавета Австрійська, Марія Йоанна Габріела Австрійська, Марія Кароліна, Марія Єлизавета, Йосиф II, Максиміліан Франц Австрійський, Леопольд II, Фердинанд Австрійський[d] і Карл Йосиф |
У шлюбі з | Людовик XVI[7] |
Діти | Марія Тереза Французька, d, Людовик XVII[8] і d |
Волосся | біляве волосся |
Очі | блакитні |
Автограф | ![]() |
Нагороди | |
![]() | |
|
Австрійська ерцгерцогиня
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN4TDAxaGNtbGxRVzUwYjJsdVpYUjBaVEUzTmprdE56QXVhbkJuTHpJd01IQjRMVTFoY21sbFFXNTBiMmx1WlhSMFpURTNOamt0TnpBdWFuQm4uanBn.jpg)
Марія-Антуанетта народилася 2 листопада 1755 у Відні й була 15-ю дитиною Марії-Терезії та імператора Франца I Лотаринзького. Ерцгерцогиню назвали на честь Діви Марії, святого Антонія Падуанського, свого старшого брата Йозефа і святого Івана. Усіх попередніх дітей Марія-Терезія народила без будь-яких проблем. Під час пологів останньої доньки виникли серйозні ускладнення, лікарі побоювалися за життя матері. Важкі пологи та землетрус у Лісабоні, який стався 1 листопада 1755 року й забрав багато життів, почали трактувати як погані ознаки для новонародженої. Особливо якщо врахувати той факт, що хрещеними батьками Марії-Антуанетти були король і королева Португалії, хоча їхніми представниками були ерцгерцог Йозеф і ерцгерцогиня Марія-Анна.
Дитинство і юність Марії-Антуанетти пройшли при дворі, в основному в палаці Шенбрунн, у колі великої і люблячої сім'ї, яка однак дотримувалася суворих правил. Уже починаючи з трьох років, подібно до інших жінок її сім'ї, вона мусила носити корсет. Виховання в імператорській родині починалося змалку й базувалося на суворій програмі, розробленій Марією-Терезією спеціально для своїх дітей. До програми занять входили уроки танців, відвідування театральних вистав, уроки історії, живопису, правопису, вивчення теорії управління державою, трохи математики та іноземних мов. Дівчаткам також викладали рукоділля і мистецтво ведення світської бесіди. Сучасники відзначали, що, незважаючи на всі старання, Марія-Терезія не відзначалася великою любов'ю до знань. Дівчинка більше любила ігри ніж заняття, а мати до певного часу не звертала уваги на її освіту. Марія-Антуанетта погано писала німецькою і французькою мовами, її музична освіта не була найкращою (хоча вчителем був сам Ґлюк), знання з історії та географії також були поверховими. За рекомендацією єпископа Орлеанського вихователем їй призначили абата Вермона. Вермон вказував, що у маленької Марії-Антуанетти є шарм, чудовий характер і вміння триматися на публіці. Вермон зазначав:
У неї більше інтелекту, ніж можна було припускати, але, на жаль, через незібраність в свої дванадцять років вона не звикла його концентрувати. Трошки ліні і багато легковажності ускладнюють заняття з нею. Шість тижнів я викладав їй основи витонченої словесності, вона добре сприймає предмет, але мені поки не вдалося змусити її глибше зацікавитися викладеним матеріалом, хоча я і відчуваю що здібності до цього у неї є. Я зрозумів нарешті, що добре засвоює вона лише те, що одночасно і розважає її..
За відгуками осіб, які знали Марію-Антуанетту, вона не прочитала до кінця жодної книги і завжди уникала серйозних розмов.
Дофіна Франції
Союз Габсбургів і Бурбонів
У другій половині XVIII століття австрійські та французькі дипломати прагнули союзу двох династій: Бурбонів і Габсбургів. Запорукою міцності цього союзу мали стати династичні шлюби між 14-ма ерцгерцогами і ерцгерцогинями і нащадками династії Бурбонів, представники якої в той час правили у Франції, Іспанії, в Королівстві Обох Сицилій і Пармі. Цей захід був покликаний поліпшити політичні відносини Австрії з іншими державами та зміцнити її положення у Європі. Французька й австрійська сторони розглядали різні варіанти: передбачалося одружити Людовика XV з принцесою династії Габсбургів, імператора Йосипа II з одною із доньок французького короля. Першим шлюбним союзом між династіями Бурбонів і Габсбургів стало одруження ерцгерцога Йозефа Йосипа II і Марії-Ізабелли Бурбон-Пармської. Наступним був брат Йозефа Леопольд, майбутній імператор Леопольд II, одружився з принцесою Марією-Луїзою Іспанської. Третій син, ерцгерцог Фердинанд Карл, одружився зі спадкоємицею Модени з дому Есте, герцогинею Беатріче Моденською-Есте.
На відміну від успіху шлюбних домовленостей щодо своїх синів, Марія-Терезія з одруженнями доньок виникли численні проблеми. Старша дочка, ерцгерцогиня Марія-Анна, через слабке здоров'я залишилася неодруженою. Плани щодо укладення шлюбного союзу між миловидною ерцгерцогинею Марією-Єлизаветою Австрійською та королем Франції Людовіком XV не здійснилися через те, що та захворіла на віспу. У той час як ерцгерцогиня Марія-Христина Австрійська змогла обрати собі чоловіка, герцога Альберта Саксен-Тешенського, за власним бажанням, ерцгерцогиню Марію-Амалію Австрійську видали в шлюб всупереч її волі з Фердинандом I Бурбон-Пармським. Ерцгерцогині Йоанна-Габріелла і Марія-Йозефа, померли від віспи, таким чином ерцгерцогиня Марія-Кароліна Австрійська зайняла місце нареченої Фердинанда I, короля Обох Сицилій.
Шлюб з Людовиком
Укладення шлюбу між австрійською ерцгерцогинею Марією-Антуанеттою і дофіном Франції мало стати останнім і найграндіознішим союзом між династіями Бурбонів і Габсбургів, а також посилити мир між Францією та Австрією. Марія-Терезія наполегливо домагалася від французького короля офіційної пропозиції. Її надіслали в 1769 році. Після підписання шлюбного договору виявилося, Марія-Антуанетта має значні прогалини в загальних знаннях і не дуже добре володіє французькою мовою. Імператриця запросила вихователів, викладачі танців та іноземних мов, які в найкоротші терміни мали підготувати юну ерцгерцогиню до виконання її обов'язків королеви Франції. З цього моменту і до самого від'їзду Марія-Антуанетта спала в покоях своєї матері.
19 квітня 1770 року відбулося одруження за дорученням, де нареченого представляв ерцгерцог Фердинанд. 21 квітня Марія-Антуанетта у віці 14 років назавжди залишає Відень. 7 травня пройшла церемонія «передачі» на «нейтральній» території, на безлюдному рейнському острівці поблизу Страсбурга. За правилами ритуалу, дівчина мала розпрощатися зі своїми австрійськими друзями та знайомими, які її супроводжували, а також повністю роздягтися. Це означало, що вона залишає все, що належало чужоземному двору і державі, щоб стати королевою Франції. Її одягнули у все французьке. З цього дня австрійська ерцгерцогиня Марія-Антонія ставала дофіною Франції Марією Антуанеттою. Королівська родина зустріла Марію-Антуанетту в .
16 травня 1770 у Версалі відбулося друге одруження. Одне свято з нагоди одруження змінювалося іншим. Кульмінацією мали стати народні гуляння 30 травня 1770 року на сьогоднішній площі Згоди з музикою, феєрверком, вином, хлібом і м'ясом коштом казни. Народ юрмився на площі і на підходах до неї. Ситуація ускладнювалася присутністю на площі будівельних котлованів. Піротехнічні ракети, з тріском і шипінням вибухали в натовпі, викликаючи паніку серед народних мас. Люди, які прийшли на свято, кинулися навтьоки, наштовхуючись один на одного, багато потрапило в котловани або були затоптані натовпом. У результаті погано організованого свята загинули 139 людей і сотні були поранені. Загиблих поховали на кладовищі Святої Мадлен — 23 роки потому труп Марії-Антуанетти скинуть на цьому ж кладовищі в загальну могилу. Марія-Терезія розуміла, що дочка дуже молода і потребує керівництва, тому відрядила до Франції свого посланника Флорімона Клода де Мерсі-Аржанто. Він стежив за кожним кроком дофіни й докладно про все інформував імператрицю.
Фактично шлюб не був консумований — дофін страждав на фімоз, потрібна була хірургічна операція, на яку Людовик довго не міг зважитися. Лише через сім років, після того, як брат Марії-Антуанетти імператор Йосип спеціально приїхав до Парижа, щоб вмовити зятя на операцію, Людовик дав на неї згоду.
Неповноцінність чоловіка, ненормальний шлюб зробили Марію-Антуанетту одержимою підвищеною активністю. Вона допізна проводила час на балах і маскарадах, які любила, тому що під маскою її не впізнавали або робили вигляд, що не впізнавали, і спала по кілька годин на добу. Проста схильність до розваг перетворилася на нескінченну гонитву за задоволеннями, що скандалізували увесь двір. За легковажністю Марії-Антуанетти ховалася внутрішня розчарованість, усвідомлення негідного положення, яке тривало багато років. Королівська сім'я неминуче перебувала у фокусі загальної уваги. Неспроможність короля була прекрасно відома всьому двору і слугувала темою памфлетів, а поведінка Марії-Антуанетти породила чутки про її розбещеність, які поширилися по всій Франції.
При французькому дворі
При французькому дворі молода і недосвідчена Марія-Антуанетта виділялася здебільшого в негативному плані. Її першою фрейліною призначили мадам Нуальє, жінку досить строгих правил. Проте Марія-Антуанетта, відчуваючи надмірну опіку з боку літньої пані та нудячись від неї, дала їй прізвисько «Мадам Етикет». Звичаї французького двору залишалися чужими принцесі, єдиною людиною, кому вона довіряла і в кого шукала підтримки, був посол Австрії, граф Мерсі д'Аржанто. Марією-Терезією йому була відведена також роль наставника принцеси, крім того він мав тримати імператрицю в курсі всіх подій при дворі. Таким чином виникло знамените листування Мерсі д'Аржанто, яке є безцінною хронікою життя Марії-Антуанетти з її весілля в 1770 році до смерті в 1793 році.
Перші три роки шлюбу вона перебувала під впливом не тільки д'Аржанто, а й трьох неодружених доньок короля — , мадам Вікторії і мадам Софії. Вони використовували наївну і добродушну дофіну в своїх інтригах, спрямованих здебільшого проти фаворитки короля, яка була для трьох сестер небажаною персоною при дворі. Під впливом так званих тіточок Марія-Антуанетта почала негативно ставитися до фаворитки Людовика XV, мадам дю Баррі. Незважаючи на те, що мадам дю Баррі мала великі зв'язки при дворі, дофіна на початку всіляко ухилялася від спілкування з фавориткою. Сама же дю Баррі не могла за етикетом першою заговорити з майбутньою королевою. Тільки після того, як кронпринцеса послухалася поради своєї матері пристосовуватися при дворі, вона адресувала дю Баррі свої знамениті сім слів: «Сьогодні у Версалі щось занадто багато людей!» Це були перші й останні слова з вуст дофіни, адресовані мадам дю Баррі.
Королева Франції
Сходження на престол Людовіка XVI зустріли з ентузіазмом: всі сприйняли його як закінчення довгої епохи фаворитизму й очікували змін на краще. Дружина короля мала репутацію милосердної, щедрої і великодушної жінки.
Ставши королевою, Марія-Антуанетта звільнилася від опіки тіток Людовика XVI і своїх гувернанток.
Я дуже всім цим схвильована і ще більше схвильована долею моєї доньки. Доля її буде або блискучою, або глибоко нещасною. Король, міністри перебувають у вкрай скрутному становищі, справи держави заплутані і розладжені, а вона така молода! У неї ніколи не було і, мабуть, ніколи не буде серйозних прагнень.
— писала Марія-Терезія Мерсі д'Аржанто..
Мати закликàла Марію-Антуанетту вести «спокійне та гідне життя» і «докладати всіх зусиль на благо держави» і сподівалася на продовження дружніх відносин між Францією та Австрією заради європейського миру.
В оточення Марії-Антуанетти міг потрапити лише той, хто показав своє вміння розважати її. Ті, хто добре знали королеву, дивувалися, яких нікчемних людей наблизила вона до себе. За деякими винятками це були інтригани, які, користуючись дружбою з королевою, отримували вигідні посади, пільги і дорогі подарунки для себе і своїх родичів. Такою була найближча подруга королеви — графиня де Поліньяк, що походила із зубожілої аристократичної сім'ї. Зліт Поліньяк був стрімким. Усі члени її родини зайняли вигідні посади при дворі. Щорічно це сімейство з королівської скарбниці отримувало близько півмільйона ліврів. Невдовзі королева стає слухняним знаряддям недостойних людей зі свого оточення. Питання про призначення на будь-який пост вирішувала тільки Марія-Антуанетта, за спиною якої стояла Поліньяк.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDAxaGNtbGxYMEZ1ZEc5cGJtVjBkR1ZmV1c5MWJtYzNMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFOWVhKcFpWOUJiblJ2YVc1bGRIUmxYMWx2ZFc1bk55NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Але винятки все-таки були. Наприклад, визнаний майстер у мистецтві катання на ковзанах шевальє де Сен-Жорж, який був партнером Марії-Антуанетти по льоду. У модній для вищого суспільства того часу розвазі — катанні на ковзанах — з королевою Франції не могла зрівнятися жодна жінка..
Марія-Антуанетта захопилася роллю законодавиці мод. Король збільшив її утримання, але коштів на оплату убрань і прикрас все одно не вистачало. Марія-Антуанетта, знехтувавши королівською забороною, брала участь в азартних іграх. У салон королеви допускалися всі, хто був спроможний вести велику гру, в тому числі люди з поганою репутацією. За повідомленням Мерсі д'Аржанто, в 1778 році королева програла 171344 франків..
Ще однією дорогою іграшкою для королеви став Малий Тріанон. Марія-Антуанетта зробила його своєю резиденцією, куди втекла від версальського етикету, який пригнічував її, з невеликою кількістю обраних. Цим викликала ненависть тих придворних, які не були допущені в її оточення.
Спосіб життя молодої недосвідченої королеви, яка часто порушувала церемоніал версальського двору і з самого початку охрещеної громадою як «австріячка», давав привід до численних наклепницьких вигадок. Історія з намистом королеви надзвичайно зашкодила її репутації і стала приводом для злісних пліток, які охоче приймали на віру. Ревно підтримуючи розбещену, жадібну і фанатично ворожу до будь-яких реформ придворну партію, Марія-Антуанетта значною мірою сприяла падінню Тюрго і Мальзерба; вона відкрито втручалася в політику, підтримуючи інтереси Австрії з приводу подій в Нідерландах і Баварії.
Із самого початку революції королева стала запеклим ворогом конституційно-демократичного режиму. При нападі черні на Версаль (5-6 жовтня 1789 року) її життю загрожувала серйозна небезпека. Коли вона переселилася з королем в Тюїльрі, вона спонукала його до рішучих дій та зав'язала відносини з Мірабо для порятунку монархії, але у вирішальний момент усі плани розбилися об ненависть і недовіру Марії до вождя конституційної партії. Невдала спроба втечі 20 червня 1791 значно погіршила становище Марії-Антуанетти і її чоловіка. Вона намагалася прискорити австрійсько-прусське вторгнення щоб порятувати трон і королівську родину, однак це привело до протилежного результату. Коли 10 серпня 1792 Тюїльрійський палац був узятий, вона зберегла спокій і гідність.
Останні дні Марії-Антуанетти
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDFSb1pWOVVkV2xzYkdWeWFXVnpKVEpEWHpJd2RHaGZTblZ1WlY4eE56a3lMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFVYUdWZlZIVnBiR3hsY21sbGN5VXlRMTh5TUhSb1gwcDFibVZmTVRjNU1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF6TDBWNEpVTXpKVUU1WTNWMGFXOXVYMlJsWDAxaGNtbGxYMEZ1ZEc5cGJtVjBkR1ZmYkdWZk1UWmZiMk4wYjJKeVpWOHhOemt6TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRmVDVkRNeVZCT1dOMWRHbHZibDlrWlY5TllYSnBaVjlCYm5SdmFXNWxkSFJsWDJ4bFh6RTJYMjlqZEc5aWNtVmZNVGM1TXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Австрійський імператор Леопольд II, брат Марії-Антуанетти, хотів допомогти своїй сестрі та її чоловікові й почав війну проти охопленої революцією Франції. Це викликало новий спалах повстання. Народ увірвався в королівський палац Людовика XVI і всю його сім'ю ув'язнили. Влада в країні перейшла до Конвенту.
Через п'ять місяців після страти Людовика XVI революційний Комітет громадського порятунку ухвалив рішення перевести Марію-Антуанетту з донжона замку Тампль в камери вежі Консьєржері на паризькому острові Сіте. Приймаючи це рішення, революційний трибунал розраховував на те, що австрійський уряд негайно почне переговори про закінчення війни. Проте ні Австрія, ні інші європейські держави ніяк не відреагували на це. Зате деякі затяті роялісти почали розробляти план визволення королеви з в'язниці.
Марію-Антуанетту доставили в Консьєнжері 2 серпня 1793 і розмістили в камері, що виходила вікнами на так званий Жіночий двір. Камера була дуже стримано умебльована: ліжко з ложем з ременів, раковина, невеликий столик з ящиком, табуретка і два стільці. На королеві була траурна сукня, і вона мала з собою трохи білизни — білу нічну сорочку, пару батистових блузок, хустки, шовкові панчохи, кілька нічних чепчиків і стрічки. На шиї у неї висів портрет сина і його локон, захований в дитячу рукавичку.
Ні пера, ні паперу у королеви не було, і останні дні вона проводила за читанням і молитвами. Два рази на день їй приносили їжу: о дев'ятій ранку — сніданок (кава або шоколад з булочкою), а в полудень — обід (суп, овочеву страву, дичину або телятину і десерт). Вечеряла Марія-Антуанетта залишками від обіду.
Звичайна ширма відділяла королеву від двох приставлених до неї жандармів. Маркіз де Ружвіль будував плани з організації втечі королеви: задумано було викрасти її під час імпровізованого заколоту. Щоб попередити королеву, маркіз «випадково» зронив футляр від окулярів, в якому лежала записка з викладом плану. Прочитавши записку, Марія-Антуанетта розірвала її на шматочки і надряпала шпилькою на клаптику паперу: «Довіряюсь вам. Зроблю як ви сказали». Цю записку вона дала жандарму з проханням передати її кому треба, але охоронець тут же повідомив своєму начальству про підготовку втечі королеви. Після цього була посилена охорона її камери і прискорені терміни судового процесу. 14 вересня її перевели в іншу камеру.
Процес над 37-річною Марією-Антуанеттою почався о 8 ранку 15 жовтня 1793. Захисником Марії-Антуанетти на процесі став Клод Шово-Лагард, а обвинувачем — дуже грубий на мову . Полеміст Жак Ебер звинуватив Марію-Антуанетту в інцесті, але вона не стала відповідати йому. Коли один із суддів запитав, чому вона не відповідає на пред'явлені звинувачення, Марія-Антуанетта сказала схвильованим голосом: «Якщо я не відповідаю, то лише тому, що сама природа відмовляється відповідати на подібні мерзенні звинувачення на адресу матері. Я закликаю всіх, хто може, з'явитися сюди». По залу прокотився гомін і засідання суду було перервано. А незабаром з показаннями виступив сорок один свідок. Зрештою королеву звинуватили в тому, що вона підтримувала зв'язки з державами, ворожими Франції, сприяла перемозі супротивника і зрадила інтереси країни.
Наступного дня, 16 жовтня о 4:00 ранку, був зачитаний одноголосно прийнятий вирок до вищої міри покарання. Після читання вироку кат Шарль Анрі Сансон постриг наголо королеву і надів їй кайдани на відведені за спину руки. Марія-Антуанетта у білій пікейній сорочці, з чорною стрічкою на зап'ястях, з хусткою з білого мусліну, накинутою на плечі, і з чепчиком на голові, в лілових туфлях, що означало милосердя до народу Франції, сіла у візок ката.
16 жовтня 1793 року о 12:15 пополудні королева була гільотинована на площі Революції, нині площі Згоди. Останніми словами Марії Антуанетти були: «Пробачте мені, пане, я не навмисне». Вона вимовила їх, коли наступила на чобіт ката. Спочатку похована на цвинтарі Мадлен. 20 січня 1815 року перепохована у базиліці Абатства Сен-Дені. Точне місце поховання в соборі невідомо.
Пізніше її родичку Марію Луїзу видали в шлюб з Наполеоном Бонапартом для укладення вічного миру між Францією та Австрією.
Примітки
- Encyclopædia Britannica
- SNAC — 2010.
- International Music Score Library Project — 2006.
- Dr. Constant v. Wurzbach Habsburg, Maria Antonia (Königin von Frankreich) // Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich: enthaltend die Lebensskizzen der denkwürdigen Personen, welche seit 1750 in den österreichischen Kronländern geboren wurden oder darin gelebt und gewirkt haben — Wien: 1856. — Vol. 7. — S. 30.
- Fraser A. Marie Antoinette: The Journey — 2002.
- CONOR.Sl
- Kindred Britain
- Зведений список імен діячів мистецтва — 2018.
- Цвейг С. Мария-Антуанетта. Портрет ординарного характера / Мария Стюарт. Мария-Антуанетта. — М.: Мысль, 1992, с.с. 361—362.
- Цвейг С. Мария-Антуанетта. Портрет ординарного характера / Мария Стюарт. Мария-Антуанетта. — М.: Мысль, 1992, с.с. 430—431.
- Виктор Рыжкин. Ледовая сюита. — М.: Физкультура и спорт, 1975, с. 11
- Шоссинан-Ногаре Г. Повседневная жизнь жён и возлюбленных французских королей. — М.: Молодая гвардия, 2003, с. 236
Література
- Энциклопедический словарь : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. : Ф. А. Брокгауз, И. А. Ефрон, 1890—1907. (рос.)
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Марія-Антуанетта |
- Prudhomme, «Les crimes de M.-A.» (П., 1793; революционная брошюра);
- мемуары г-жи Кампан (XIV, 213);
- Goncourt, «Histoire de M.-A.» (П., 1863);
- Huard, «Mémoires sur M.-A.» (Пар., 1865);
- Chembrier, «M.-A., reine de France» (Пар., 1871);
- Lescure, «M.-A. et sa famille» (П., 1872);
- , «Life of M.-A.» (Л., 1878);
- Schwarz, «Mirabeau und M.-A.» (Базель, 1891);
- Stefan Zweig, «Marie Antoinette: Bildnis eines mittleren Charakters», Leipzig, 1932;
- Стефан Цвейг, «Мария-Антуанетта: портрет ординарного характера», Москва, 1990.
- Антония Фрэзер, «Мария-Антуанетта. Жизненный путь»; Москва, изд-ство «АСТ», 2007;
- Максим de la Rocheterie («Histoire de M.-A.», П., 1890);
- Nolhac, «La reine M.-A.» (П., 1890), доведено лишь до 5 октября 1789 г.
- Издания писем М. — Фогта фон Гунольштейна («Correspondance inédite de M.-А.», П., 1864) и Фёлье де Конша («Louis XVI, M.-A. et m-me Elisabeth», 1864-73) — подделки;
- вполне подлинны перечисленные в т. II, стр. 140, издания Альфреда фон Арнета и издание de la Rocheterie и de Beaucourt, «Lettres de M.-Antoinelle» (1895, т. I).
- Imbert de Saint-Amand, «La cour de M.-Antoinette» (П., 1895);
- Prölls, «Königin M.-Antoinette» (Лпц., 1894).
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Mariya Antuanetta fr Marie Antoinette nim Maria Antonia Josepha Johanna von Habsburg Lothringen 1755 1793 koroleva Franciyi druzhina Lyudovika XVI dochka Mariyi Tereziyi i Franca I Vid pochatku Francuzkoyi revolyuciyi nathnennicya kontrrevolyucijnih zmov ta intervenciyi Zasudzhena Konventom i strachena na giljotini Mariya Antuanettanim Maria Antonia Josepha JohannaNarodilasya 2 listopada 1755 1755 11 02 1 2 Gofburg Vnutrishnye misto Viden Gabsburzka monarhiyaPomerla 16 zhovtnya 1793 1793 10 16 1 2 37 rokiv plosha Zgodi 5 d 5 Pohovannya Abatstvo Sen DeniKrayina Franciya Gabsburzka monarhiyaDiyalnist aristokratka konsortkaZnannya mov francuzka 6 i nimecka 6 Titul koroleva d i dPosada dKonfesiya katolicka cerkvaRid Gabsburgi LotarinzkiBatko Franc IMati Mariya TereziyaRodichi d d d i Zoe Jeanne Louise VictoiredBrati sestri Mariya Karolina Avstrijska 1748 Mariya Jozefa Avstrijska Mariya Karolina Avstrijska Mariya Hristina Mariya Anna Mariya Amaliya Avstrijska Mariya Yelizaveta Avstrijska Mariya Joanna Gabriela Avstrijska Mariya Karolina Mariya Yelizaveta Josif II Maksimilian Franc Avstrijskij Leopold II Ferdinand Avstrijskij d i Karl JosifU shlyubi z Lyudovik XVI 7 Diti Mariya Tereza Francuzka d Lyudovik XVII 8 i dVolossya bilyave volossyaOchi blakitniAvtografNagorodi Mediafajli u VikishovishiAvstrijska ercgercoginyaMariya Antuanetta Mariya Antuanetta narodilasya 2 listopada 1755 u Vidni j bula 15 yu ditinoyu Mariyi Tereziyi ta imperatora Franca I Lotarinzkogo Ercgercoginyu nazvali na chest Divi Mariyi svyatogo Antoniya Paduanskogo svogo starshogo brata Jozefa i svyatogo Ivana Usih poperednih ditej Mariya Tereziya narodila bez bud yakih problem Pid chas pologiv ostannoyi donki vinikli serjozni uskladnennya likari poboyuvalisya za zhittya materi Vazhki pologi ta zemletrus u Lisaboni yakij stavsya 1 listopada 1755 roku j zabrav bagato zhittiv pochali traktuvati yak pogani oznaki dlya novonarodzhenoyi Osoblivo yaksho vrahuvati toj fakt sho hreshenimi batkami Mariyi Antuanetti buli korol i koroleva Portugaliyi hocha yihnimi predstavnikami buli ercgercog Jozef i ercgercoginya Mariya Anna Ditinstvo i yunist Mariyi Antuanetti projshli pri dvori v osnovnomu v palaci Shenbrunn u koli velikoyi i lyublyachoyi sim yi yaka odnak dotrimuvalasya suvorih pravil Uzhe pochinayuchi z troh rokiv podibno do inshih zhinok yiyi sim yi vona musila nositi korset Vihovannya v imperatorskij rodini pochinalosya zmalku j bazuvalosya na suvorij programi rozroblenij Mariyeyu Tereziyeyu specialno dlya svoyih ditej Do programi zanyat vhodili uroki tanciv vidviduvannya teatralnih vistav uroki istoriyi zhivopisu pravopisu vivchennya teoriyi upravlinnya derzhavoyu trohi matematiki ta inozemnih mov Divchatkam takozh vikladali rukodillya i mistectvo vedennya svitskoyi besidi Suchasniki vidznachali sho nezvazhayuchi na vsi starannya Mariya Tereziya ne vidznachalasya velikoyu lyubov yu do znan Divchinka bilshe lyubila igri nizh zanyattya a mati do pevnogo chasu ne zvertala uvagi na yiyi osvitu Mariya Antuanetta pogano pisala nimeckoyu i francuzkoyu movami yiyi muzichna osvita ne bula najkrashoyu hocha vchitelem buv sam Glyuk znannya z istoriyi ta geografiyi takozh buli poverhovimi Za rekomendaciyeyu yepiskopa Orleanskogo vihovatelem yij priznachili abata Vermona Vermon vkazuvav sho u malenkoyi Mariyi Antuanetti ye sharm chudovij harakter i vminnya trimatisya na publici Vermon zaznachav U neyi bilshe intelektu nizh mozhna bulo pripuskati ale na zhal cherez nezibranist v svoyi dvanadcyat rokiv vona ne zvikla jogo koncentruvati Troshki lini i bagato legkovazhnosti uskladnyuyut zanyattya z neyu Shist tizhniv ya vikladav yij osnovi vitonchenoyi slovesnosti vona dobre sprijmaye predmet ale meni poki ne vdalosya zmusiti yiyi glibshe zacikavitisya vikladenim materialom hocha ya i vidchuvayu sho zdibnosti do cogo u neyi ye Ya zrozumiv nareshti sho dobre zasvoyuye vona lishe te sho odnochasno i rozvazhaye yiyi Za vidgukami osib yaki znali Mariyu Antuanettu vona ne prochitala do kincya zhodnoyi knigi i zavzhdi unikala serjoznih rozmov Dofina FranciyiSoyuz Gabsburgiv i Burboniv U drugij polovini XVIII stolittya avstrijski ta francuzki diplomati pragnuli soyuzu dvoh dinastij Burboniv i Gabsburgiv Zaporukoyu micnosti cogo soyuzu mali stati dinastichni shlyubi mizh 14 ma ercgercogami i ercgercoginyami i nashadkami dinastiyi Burboniv predstavniki yakoyi v toj chas pravili u Franciyi Ispaniyi v Korolivstvi Oboh Sicilij i Parmi Cej zahid buv poklikanij polipshiti politichni vidnosini Avstriyi z inshimi derzhavami ta zmicniti yiyi polozhennya u Yevropi Francuzka j avstrijska storoni rozglyadali rizni varianti peredbachalosya odruzhiti Lyudovika XV z princesoyu dinastiyi Gabsburgiv imperatora Josipa II z odnoyu iz donok francuzkogo korolya Pershim shlyubnim soyuzom mizh dinastiyami Burboniv i Gabsburgiv stalo odruzhennya ercgercoga Jozefa Josipa II i Mariyi Izabelli Burbon Parmskoyi Nastupnim buv brat Jozefa Leopold majbutnij imperator Leopold II odruzhivsya z princesoyu Mariyeyu Luyizoyu Ispanskoyi Tretij sin ercgercog Ferdinand Karl odruzhivsya zi spadkoyemiceyu Modeni z domu Este gercogineyu Beatriche Modenskoyu Este Na vidminu vid uspihu shlyubnih domovlenostej shodo svoyih siniv Mariya Tereziya z odruzhennyami donok vinikli chislenni problemi Starsha dochka ercgercoginya Mariya Anna cherez slabke zdorov ya zalishilasya neodruzhenoyu Plani shodo ukladennya shlyubnogo soyuzu mizh milovidnoyu ercgercogineyu Mariyeyu Yelizavetoyu Avstrijskoyu ta korolem Franciyi Lyudovikom XV ne zdijsnilisya cherez te sho ta zahvorila na vispu U toj chas yak ercgercoginya Mariya Hristina Avstrijska zmogla obrati sobi cholovika gercoga Alberta Saksen Teshenskogo za vlasnim bazhannyam ercgercoginyu Mariyu Amaliyu Avstrijsku vidali v shlyub vsuperech yiyi voli z Ferdinandom I Burbon Parmskim Ercgercogini Joanna Gabriella i Mariya Jozefa pomerli vid vispi takim chinom ercgercoginya Mariya Karolina Avstrijska zajnyala misce narechenoyi Ferdinanda I korolya Oboh Sicilij Shlyub z Lyudovikom Ukladennya shlyubu mizh avstrijskoyu ercgercogineyu Mariyeyu Antuanettoyu i dofinom Franciyi malo stati ostannim i najgrandioznishim soyuzom mizh dinastiyami Burboniv i Gabsburgiv a takozh posiliti mir mizh Franciyeyu ta Avstriyeyu Mariya Tereziya napoleglivo domagalasya vid francuzkogo korolya oficijnoyi propoziciyi Yiyi nadislali v 1769 roci Pislya pidpisannya shlyubnogo dogovoru viyavilosya Mariya Antuanetta maye znachni progalini v zagalnih znannyah i ne duzhe dobre volodiye francuzkoyu movoyu Imperatricya zaprosila vihovateliv vikladachi tanciv ta inozemnih mov yaki v najkorotshi termini mali pidgotuvati yunu ercgercoginyu do vikonannya yiyi obov yazkiv korolevi Franciyi Z cogo momentu i do samogo vid yizdu Mariya Antuanetta spala v pokoyah svoyeyi materi 19 kvitnya 1770 roku vidbulosya odruzhennya za doruchennyam de narechenogo predstavlyav ercgercog Ferdinand 21 kvitnya Mariya Antuanetta u vici 14 rokiv nazavzhdi zalishaye Viden 7 travnya projshla ceremoniya peredachi na nejtralnij teritoriyi na bezlyudnomu rejnskomu ostrivci poblizu Strasburga Za pravilami ritualu divchina mala rozproshatisya zi svoyimi avstrijskimi druzyami ta znajomimi yaki yiyi suprovodzhuvali a takozh povnistyu rozdyagtisya Ce oznachalo sho vona zalishaye vse sho nalezhalo chuzhozemnomu dvoru i derzhavi shob stati korolevoyu Franciyi Yiyi odyagnuli u vse francuzke Z cogo dnya avstrijska ercgercoginya Mariya Antoniya stavala dofinoyu Franciyi Mariyeyu Antuanettoyu Korolivska rodina zustrila Mariyu Antuanettu v 16 travnya 1770 u Versali vidbulosya druge odruzhennya Odne svyato z nagodi odruzhennya zminyuvalosya inshim Kulminaciyeyu mali stati narodni gulyannya 30 travnya 1770 roku na sogodnishnij ploshi Zgodi z muzikoyu feyerverkom vinom hlibom i m yasom koshtom kazni Narod yurmivsya na ploshi i na pidhodah do neyi Situaciya uskladnyuvalasya prisutnistyu na ploshi budivelnih kotlovaniv Pirotehnichni raketi z triskom i shipinnyam vibuhali v natovpi viklikayuchi paniku sered narodnih mas Lyudi yaki prijshli na svyato kinulisya navtoki nashtovhuyuchis odin na odnogo bagato potrapilo v kotlovani abo buli zatoptani natovpom U rezultati pogano organizovanogo svyata zaginuli 139 lyudej i sotni buli poraneni Zagiblih pohovali na kladovishi Svyatoyi Madlen 23 roki potomu trup Mariyi Antuanetti skinut na comu zh kladovishi v zagalnu mogilu Mariya Tereziya rozumila sho dochka duzhe moloda i potrebuye kerivnictva tomu vidryadila do Franciyi svogo poslannika Florimona Kloda de Mersi Arzhanto Vin stezhiv za kozhnim krokom dofini j dokladno pro vse informuvav imperatricyu Faktichno shlyub ne buv konsumovanij dofin strazhdav na fimoz potribna bula hirurgichna operaciya na yaku Lyudovik dovgo ne mig zvazhitisya Lishe cherez sim rokiv pislya togo yak brat Mariyi Antuanetti imperator Josip specialno priyihav do Parizha shob vmoviti zyatya na operaciyu Lyudovik dav na neyi zgodu Nepovnocinnist cholovika nenormalnij shlyub zrobili Mariyu Antuanettu oderzhimoyu pidvishenoyu aktivnistyu Vona dopizna provodila chas na balah i maskaradah yaki lyubila tomu sho pid maskoyu yiyi ne vpiznavali abo robili viglyad sho ne vpiznavali i spala po kilka godin na dobu Prosta shilnist do rozvag peretvorilasya na neskinchennu gonitvu za zadovolennyami sho skandalizuvali uves dvir Za legkovazhnistyu Mariyi Antuanetti hovalasya vnutrishnya rozcharovanist usvidomlennya negidnogo polozhennya yake trivalo bagato rokiv Korolivska sim ya neminuche perebuvala u fokusi zagalnoyi uvagi Nespromozhnist korolya bula prekrasno vidoma vsomu dvoru i sluguvala temoyu pamfletiv a povedinka Mariyi Antuanetti porodila chutki pro yiyi rozbeshenist yaki poshirilisya po vsij Franciyi Pri francuzkomu dvoriPri francuzkomu dvori moloda i nedosvidchena Mariya Antuanetta vidilyalasya zdebilshogo v negativnomu plani Yiyi pershoyu frejlinoyu priznachili madam Nualye zhinku dosit strogih pravil Prote Mariya Antuanetta vidchuvayuchi nadmirnu opiku z boku litnoyi pani ta nudyachis vid neyi dala yij prizvisko Madam Etiket Zvichayi francuzkogo dvoru zalishalisya chuzhimi princesi yedinoyu lyudinoyu komu vona doviryala i v kogo shukala pidtrimki buv posol Avstriyi graf Mersi d Arzhanto Mariyeyu Tereziyeyu jomu bula vidvedena takozh rol nastavnika princesi krim togo vin mav trimati imperatricyu v kursi vsih podij pri dvori Takim chinom viniklo znamenite listuvannya Mersi d Arzhanto yake ye bezcinnoyu hronikoyu zhittya Mariyi Antuanetti z yiyi vesillya v 1770 roci do smerti v 1793 roci Pershi tri roki shlyubu vona perebuvala pid vplivom ne tilki d Arzhanto a j troh neodruzhenih donok korolya madam Viktoriyi i madam Sofiyi Voni vikoristovuvali nayivnu i dobrodushnu dofinu v svoyih intrigah spryamovanih zdebilshogo proti favoritki korolya yaka bula dlya troh sester nebazhanoyu personoyu pri dvori Pid vplivom tak zvanih titochok Mariya Antuanetta pochala negativno stavitisya do favoritki Lyudovika XV madam dyu Barri Nezvazhayuchi na te sho madam dyu Barri mala veliki zv yazki pri dvori dofina na pochatku vsilyako uhilyalasya vid spilkuvannya z favoritkoyu Sama zhe dyu Barri ne mogla za etiketom pershoyu zagovoriti z majbutnoyu korolevoyu Tilki pislya togo yak kronprincesa posluhalasya poradi svoyeyi materi pristosovuvatisya pri dvori vona adresuvala dyu Barri svoyi znameniti sim sliv Sogodni u Versali shos zanadto bagato lyudej Ce buli pershi j ostanni slova z vust dofini adresovani madam dyu Barri Koroleva FranciyiShodzhennya na prestol Lyudovika XVI zustrili z entuziazmom vsi sprijnyali jogo yak zakinchennya dovgoyi epohi favoritizmu j ochikuvali zmin na krashe Druzhina korolya mala reputaciyu miloserdnoyi shedroyi i velikodushnoyi zhinki Stavshi korolevoyu Mariya Antuanetta zvilnilasya vid opiki titok Lyudovika XVI i svoyih guvernantok Ya duzhe vsim cim shvilovana i she bilshe shvilovana doleyu moyeyi donki Dolya yiyi bude abo bliskuchoyu abo gliboko neshasnoyu Korol ministri perebuvayut u vkraj skrutnomu stanovishi spravi derzhavi zaplutani i rozladzheni a vona taka moloda U neyi nikoli ne bulo i mabut nikoli ne bude serjoznih pragnen pisala Mariya Tereziya Mersi d Arzhanto Mati zaklikala Mariyu Antuanettu vesti spokijne ta gidne zhittya i dokladati vsih zusil na blago derzhavi i spodivalasya na prodovzhennya druzhnih vidnosin mizh Franciyeyu ta Avstriyeyu zaradi yevropejskogo miru V otochennya Mariyi Antuanetti mig potrapiti lishe toj hto pokazav svoye vminnya rozvazhati yiyi Ti hto dobre znali korolevu divuvalisya yakih nikchemnih lyudej nablizila vona do sebe Za deyakimi vinyatkami ce buli intrigani yaki koristuyuchis druzhboyu z korolevoyu otrimuvali vigidni posadi pilgi i dorogi podarunki dlya sebe i svoyih rodichiv Takoyu bula najblizhcha podruga korolevi grafinya de Polinyak sho pohodila iz zubozhiloyi aristokratichnoyi sim yi Zlit Polinyak buv strimkim Usi chleni yiyi rodini zajnyali vigidni posadi pri dvori Shorichno ce simejstvo z korolivskoyi skarbnici otrimuvalo blizko pivmiljona livriv Nevdovzi koroleva staye sluhnyanim znaryaddyam nedostojnih lyudej zi svogo otochennya Pitannya pro priznachennya na bud yakij post virishuvala tilki Mariya Antuanetta za spinoyu yakoyi stoyala Polinyak Mariya Antuanetta graye na arfi Ale vinyatki vse taki buli Napriklad viznanij majster u mistectvi katannya na kovzanah shevalye de Sen Zhorzh yakij buv partnerom Mariyi Antuanetti po lodu U modnij dlya vishogo suspilstva togo chasu rozvazi katanni na kovzanah z korolevoyu Franciyi ne mogla zrivnyatisya zhodna zhinka Mariya Antuanetta zahopilasya rollyu zakonodavici mod Korol zbilshiv yiyi utrimannya ale koshtiv na oplatu ubran i prikras vse odno ne vistachalo Mariya Antuanetta znehtuvavshi korolivskoyu zaboronoyu brala uchast v azartnih igrah U salon korolevi dopuskalisya vsi hto buv spromozhnij vesti veliku gru v tomu chisli lyudi z poganoyu reputaciyeyu Za povidomlennyam Mersi d Arzhanto v 1778 roci koroleva prograla 171344 frankiv She odniyeyu dorogoyu igrashkoyu dlya korolevi stav Malij Trianon Mariya Antuanetta zrobila jogo svoyeyu rezidenciyeyu kudi vtekla vid versalskogo etiketu yakij prignichuvav yiyi z nevelikoyu kilkistyu obranih Cim viklikala nenavist tih pridvornih yaki ne buli dopusheni v yiyi otochennya Sposib zhittya molodoyi nedosvidchenoyi korolevi yaka chasto porushuvala ceremonial versalskogo dvoru i z samogo pochatku ohreshenoyi gromadoyu yak avstriyachka davav privid do chislennih naklepnickih vigadok Istoriya z namistom korolevi nadzvichajno zashkodila yiyi reputaciyi i stala privodom dlya zlisnih plitok yaki ohoche prijmali na viru Revno pidtrimuyuchi rozbeshenu zhadibnu i fanatichno vorozhu do bud yakih reform pridvornu partiyu Mariya Antuanetta znachnoyu miroyu spriyala padinnyu Tyurgo i Malzerba vona vidkrito vtruchalasya v politiku pidtrimuyuchi interesi Avstriyi z privodu podij v Niderlandah i Bavariyi Iz samogo pochatku revolyuciyi koroleva stala zapeklim vorogom konstitucijno demokratichnogo rezhimu Pri napadi cherni na Versal 5 6 zhovtnya 1789 roku yiyi zhittyu zagrozhuvala serjozna nebezpeka Koli vona pereselilasya z korolem v Tyuyilri vona sponukala jogo do rishuchih dij ta zav yazala vidnosini z Mirabo dlya poryatunku monarhiyi ale u virishalnij moment usi plani rozbilisya ob nenavist i nedoviru Mariyi do vozhdya konstitucijnoyi partiyi Nevdala sproba vtechi 20 chervnya 1791 znachno pogirshila stanovishe Mariyi Antuanetti i yiyi cholovika Vona namagalasya priskoriti avstrijsko prusske vtorgnennya shob poryatuvati tron i korolivsku rodinu odnak ce privelo do protilezhnogo rezultatu Koli 10 serpnya 1792 Tyuyilrijskij palac buv uzyatij vona zberegla spokij i gidnist Ostanni dni Mariyi AntuanettiNapad cherni na Tyuyilri Mariya Antuanetta zahishaye svoyih ditej Strata Mariyi Antuanetti Avstrijskij imperator Leopold II brat Mariyi Antuanetti hotiv dopomogti svoyij sestri ta yiyi cholovikovi j pochav vijnu proti ohoplenoyi revolyuciyeyu Franciyi Ce viklikalo novij spalah povstannya Narod uvirvavsya v korolivskij palac Lyudovika XVI i vsyu jogo sim yu uv yaznili Vlada v krayini perejshla do Konventu Cherez p yat misyaciv pislya strati Lyudovika XVI revolyucijnij Komitet gromadskogo poryatunku uhvaliv rishennya perevesti Mariyu Antuanettu z donzhona zamku Tampl v kameri vezhi Konsyerzheri na parizkomu ostrovi Site Prijmayuchi ce rishennya revolyucijnij tribunal rozrahovuvav na te sho avstrijskij uryad negajno pochne peregovori pro zakinchennya vijni Prote ni Avstriya ni inshi yevropejski derzhavi niyak ne vidreaguvali na ce Zate deyaki zatyati royalisti pochali rozroblyati plan vizvolennya korolevi z v yaznici Mariyu Antuanettu dostavili v Konsyenzheri 2 serpnya 1793 i rozmistili v kameri sho vihodila viknami na tak zvanij Zhinochij dvir Kamera bula duzhe strimano umeblovana lizhko z lozhem z remeniv rakovina nevelikij stolik z yashikom taburetka i dva stilci Na korolevi bula traurna suknya i vona mala z soboyu trohi bilizni bilu nichnu sorochku paru batistovih bluzok hustki shovkovi panchohi kilka nichnih chepchikiv i strichki Na shiyi u neyi visiv portret sina i jogo lokon zahovanij v dityachu rukavichku Ni pera ni paperu u korolevi ne bulo i ostanni dni vona provodila za chitannyam i molitvami Dva razi na den yij prinosili yizhu o dev yatij ranku snidanok kava abo shokolad z bulochkoyu a v poluden obid sup ovochevu stravu dichinu abo telyatinu i desert Vecheryala Mariya Antuanetta zalishkami vid obidu Zvichajna shirma viddilyala korolevu vid dvoh pristavlenih do neyi zhandarmiv Markiz de Ruzhvil buduvav plani z organizaciyi vtechi korolevi zadumano bulo vikrasti yiyi pid chas improvizovanogo zakolotu Shob poperediti korolevu markiz vipadkovo zroniv futlyar vid okulyariv v yakomu lezhala zapiska z vikladom planu Prochitavshi zapisku Mariya Antuanetta rozirvala yiyi na shmatochki i nadryapala shpilkoyu na klaptiku paperu Doviryayus vam Zroblyu yak vi skazali Cyu zapisku vona dala zhandarmu z prohannyam peredati yiyi komu treba ale ohoronec tut zhe povidomiv svoyemu nachalstvu pro pidgotovku vtechi korolevi Pislya cogo bula posilena ohorona yiyi kameri i priskoreni termini sudovogo procesu 14 veresnya yiyi pereveli v inshu kameru Proces nad 37 richnoyu Mariyeyu Antuanettoyu pochavsya o 8 ranku 15 zhovtnya 1793 Zahisnikom Mariyi Antuanetti na procesi stav Klod Shovo Lagard a obvinuvachem duzhe grubij na movu Polemist Zhak Eber zvinuvativ Mariyu Antuanettu v incesti ale vona ne stala vidpovidati jomu Koli odin iz suddiv zapitav chomu vona ne vidpovidaye na pred yavleni zvinuvachennya Mariya Antuanetta skazala shvilovanim golosom Yaksho ya ne vidpovidayu to lishe tomu sho sama priroda vidmovlyayetsya vidpovidati na podibni merzenni zvinuvachennya na adresu materi Ya zaklikayu vsih hto mozhe z yavitisya syudi Po zalu prokotivsya gomin i zasidannya sudu bulo perervano A nezabarom z pokazannyami vistupiv sorok odin svidok Zreshtoyu korolevu zvinuvatili v tomu sho vona pidtrimuvala zv yazki z derzhavami vorozhimi Franciyi spriyala peremozi suprotivnika i zradila interesi krayini Nastupnogo dnya 16 zhovtnya o 4 00 ranku buv zachitanij odnogolosno prijnyatij virok do vishoyi miri pokarannya Pislya chitannya viroku kat Sharl Anri Sanson postrig nagolo korolevu i nadiv yij kajdani na vidvedeni za spinu ruki Mariya Antuanetta u bilij pikejnij sorochci z chornoyu strichkoyu na zap yastyah z hustkoyu z bilogo muslinu nakinutoyu na plechi i z chepchikom na golovi v lilovih tuflyah sho oznachalo miloserdya do narodu Franciyi sila u vizok kata 16 zhovtnya 1793 roku o 12 15 popoludni koroleva bula gilotinovana na ploshi Revolyuciyi nini ploshi Zgodi Ostannimi slovami Mariyi Antuanetti buli Probachte meni pane ya ne navmisne Vona vimovila yih koli nastupila na chobit kata Spochatku pohovana na cvintari Madlen 20 sichnya 1815 roku perepohovana u bazilici Abatstva Sen Deni Tochne misce pohovannya v sobori nevidomo Piznishe yiyi rodichku Mariyu Luyizu vidali v shlyub z Napoleonom Bonapartom dlya ukladennya vichnogo miru mizh Franciyeyu ta Avstriyeyu PrimitkiEncyclopaedia Britannica d Track Q5375741 SNAC 2010 d Track Q29861311 International Music Score Library Project 2006 d Track Q523660 Dr Constant v Wurzbach Habsburg Maria Antonia Konigin von Frankreich Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich enthaltend die Lebensskizzen der denkwurdigen Personen welche seit 1750 in den osterreichischen Kronlandern geboren wurden oder darin gelebt und gewirkt haben Wien 1856 Vol 7 S 30 d Track Q88724376d Track Q88742422d Track Q665807 Fraser A Marie Antoinette The Journey 2002 d Track Q242796d Track Q3847136 CONOR Sl d Track Q16744133 Kindred Britain d Track Q75653886 Zvedenij spisok imen diyachiv mistectva 2018 d Track Q110250907d Track Q2494649 Cvejg S Mariya Antuanetta Portret ordinarnogo haraktera Mariya Styuart Mariya Antuanetta M Mysl 1992 s s 361 362 ISBN 5 244 00654 1 Cvejg S Mariya Antuanetta Portret ordinarnogo haraktera Mariya Styuart Mariya Antuanetta M Mysl 1992 s s 430 431 ISBN 5 244 00654 1 Viktor Ryzhkin Ledovaya syuita M Fizkultura i sport 1975 s 11 Shossinan Nogare G Povsednevnaya zhizn zhyon i vozlyublennyh francuzskih korolej M Molodaya gvardiya 2003 s 236 ISBN 5 235 02521 0LiteraturaEnciklopedicheskij slovar v 86 t 82 t i 4 dop SPb F A Brokgauz I A Efron 1890 1907 ros Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Mariya Antuanetta Prudhomme Les crimes de M A P 1793 revolyucionnaya broshyura memuary g zhi Kampan XIV 213 Goncourt Histoire de M A P 1863 Huard Memoires sur M A Par 1865 Chembrier M A reine de France Par 1871 Lescure M A et sa famille P 1872 Life of M A L 1878 Schwarz Mirabeau und M A Bazel 1891 Stefan Zweig Marie Antoinette Bildnis eines mittleren Charakters Leipzig 1932 Stefan Cvejg Mariya Antuanetta portret ordinarnogo haraktera Moskva 1990 Antoniya Frezer Mariya Antuanetta Zhiznennyj put Moskva izd stvo AST 2007 Maksim de la Rocheterie Histoire de M A P 1890 Nolhac La reine M A P 1890 dovedeno lish do 5 oktyabrya 1789 g Izdaniya pisem M Fogta fon Gunolshtejna Correspondance inedite de M A P 1864 i Fyole de Konsha Louis XVI M A et m me Elisabeth 1864 73 poddelki vpolne podlinny perechislennye v t II str 140 izdaniya Alfreda fon Arneta i izdanie de la Rocheterie i de Beaucourt Lettres de M Antoinelle 1895 t I Imbert de Saint Amand La cour de M Antoinette P 1895 Prolls Konigin M Antoinette Lpc 1894