Ця стаття може містити . (листопад 2010) |
Ця стаття містить текст, що не відповідає . (січень 2015) |
Легіти́мність (від лат. legitimus — згідно з законами, правомірний, законний) — здатність того чи іншого політичного режиму досягти суспільного визнання та виправдання обраного політичного курсу, прийнятих ним політичних рішень, кадрових або функціональних змін у структурах влади. Чим нижче рівень легітимності, тим частіше влада буде спиратися на силовий примус.
Легітимність — це широке та складне явище, яке виражає зв'язок інтересів людей з їх внутрішньою оцінкою, яка залежить від їх стверджень, світосприйняття та повсякденного життя. Легітимність може бути частковою та навіть неузгодженою, оскільки в суспільстві існують різні прошарки населення з різними інтересами.
Політична легітимність згідно положень англійського політолога Девіда Бітема (David Beetham) повинна мати «нормативну структуру політичної легітимності», яка складається з:
- Влада відповідає прийнятим або встановленим у суспільстві правилам.
- Ці правила виправдані шляхом посилання на віру, яку поділяють керовані і керуючі.
- Є докази згоди на існуючі відносини влади.
Легітимність слід відрізняти від легальності.
Типологія за Вебером
Німецький соціолог Макс Вебер виокремив три джерела політичної легітимності.
- Традиційна легітимність - ґрунтується на визнанні тих політичних дій, що відповідають цінностям і нормам традиційної політичної культури. В сучасних умовах в більшості країн традиції мають порівняно невелике значення для легітимності державної влади, але це не означає, що вони не використовуються для її зміцнення та створення уявлень про її законність, обґрунтованість. Традиційні способи легітимності державної влади пов'язані з особливою роллю релігії. В мусульманських та в деяких європейських країнах існує державна релігія. Проте, в європейських країнах існування та особливий статус державної церкви не обмежує свободи віросповідання, але державна церква отримує субсидії з державного бюджету. Голова держави, монарх, повинен відноситися до державної церкви. Така позиція монарха надає йому додаткової легітимності в уявленні вірних державної релігії.
- Харизматична легітимність - заснована на вірі в особисті якості лідера. В харизматичному лідері бачать втілення таких якостей, як мудрість, святість, героїзм. Харизматична легітимність будується на емоційному заряді, на бездумній довірі вождю. Зразки харизми Макс Вебер бачив у Христі, Будді, Магометі. Сучасні політологи бачать харизму не тільки у засновників світових релігій, але й поширюють її на революційних і тоталітарних вождів, на духовних батьків нації. Наполеон, М.Ганді, В.Ленін, Й.Сталін, А.Гітлер, Мао Цзедун в очах своїх послідовників володіли особливою святістю. Особливий випадок — харизма Папи Римського. Він володіє нею завдяки своєму становищу (функціональна харизма), тому що вважається спадкоємцем святого Петра, намісника Христа на землі.
- Легальна (раціональна) легітимність - має за джерело раціонально встановлені правила, норми (закони). В демократичних країнах це основний тип легітимності, що опирається на конституції і конкретні правові норми. Саме вони виступають посередниками між владою і народом, будучи обов'язковими і для народу, і для керівництва. Іншим проявом легальної влади, на думку Макса Вебера, виступає бюрократія, яка стає раціональною в епоху капіталізму. передбачає компетентність, наявність спеціальної освіти, наслідування в установленим правилам.
Інші типи легітимності
Веберівська типологія отримала загальне визнання, хоча деякі вчені доповнюють її іншими типами легітимності. Американський політолог Д.Істон виділив ідеологічну легітимність, яка опирається на переконаність індивідів у вірності тих ідеологічних цінностей, які проголошені владою (це найефективніший тип легітимності); структурну легітимність, що випливає з довіри населення до структур і норм режиму (до законів, органів влади); персональну легітимність, що має своїм джерелом віру громадян у компетентність лідера, його здатність відповідним чином використовувати владу. В умовах демократії подібний тип легітимності проявляється у повторному переобранні лідерів на виборах. Наприклад, період президентства Б.Клінтона збігся з найдовшою за весь післявоєнний період хвилею економічного росту в США, що асоціювалося громадянами з успіхами діяльності його адміністрації і спричинило його повторне обрання.
Французький політолог Т. Л. Шабо говорить про можливість демократичної (опирається на волевиявлення керованих), технократичної (пов'язана з умінням володарювати) і онтологічної (відповідність влади універсальним принципам людського і соціального буття) легітимності.
Італійський соціолог і історик Г.Ферреро, характеризуючи типи легітимності форм правління, залежно від джерела походження влади виділяє два типи легітимності: монархічну і демократичну.
У реальній практиці різні типи легітимності можуть взаємно доповнювати один одного. Наприклад, у суспільстві, де зберігаються елементи патріархальної або підданської культури, традиції родоплемінних відносин, президенти, які пройшли через процедуру виборів, намагаються заручитися і традиційною легітимністю. Подібне поєднання правових і традиційних основ влади спостерігається і в минулих радянських республіках СРСР, а нині в суверенних державах Азії. Так, у біографії деяких президентів включені дані, що підкреслюють їх пряме походження від правителів або приналежність до найстаріших родів, які традиційно правили тут до входження цих територій у склад Російської імперії. Можливе поєднання харизматичної легітимності з легальною. Так, харизма генерала Ш.де Голля, національного героя Франції після обрання його президентом отримала підкріплення з боку авторитету права.
Найбільшим потенціалом легітимності володіють демократичні режими, в яких додатковим джерелом легітимності влади є економічна і соціальна ефективність режиму, що виражається високим рівнем життя населення. Диктаторські режими, побудовані на примусі, також намагаються заручитися легітимністю. Значною мірою тоталітарні режими (СРСР, націонал-соціалістична Німеччина) опиралися на ідеологічну і харизматичну легітимність. Тут за допомогою ідеологічних міфів і пропаганди були створені культи вождів і віра у справедливість існуючого режиму.
Див. також
Примітки
- Штанько В.І. (1 січня 2007). Політологічний словник-довідник. Центр учбової літератури ІНКОС. оригіналу за 9 лютого 2016. Процитовано 1 січня 2007.
- Kim, Sung Ho (24 серпня 2007). Max Weber. Stanford Encyclopaedia of Philosophy. Архів оригіналу за 27 травня 2012. Процитовано 17 лютого 2010.
Джерела та література
- І. В. Музика. Легітимність як політико-правове поняття [ 22 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 100. — .
- В. С. Резнік. Легітимність [ 16 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- H. Ю. Жуковська. Легітимність [ 9 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2001. — Т. 3 : К — М. — С. 467. — .
- Політологічний енциклопедичний словник / уклад.: Л. М. Герасіна, В. Л. Погрібна, І. О. Поліщук та ін. За ред. М. П. Требіна. — Х. : Право, 2015
Література
- В. Корнієнко. Легітимність // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — с.394
- Легітимність // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — 742 с. — 1000 екз. — ББК (87я2). — .
Посилання
![]() | Це незавершена стаття про політику. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mozhe mistiti originalne doslidzhennya Bud laska udoskonalte yiyi perevirivshi sumnivni tverdzhennya j dodavshi posilannya na dzherela Tverdzhennya yaki mistyat lishe originalne doslidzhennya mayut buti vilucheni listopad 2010 Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin sichen 2015 Legiti mnist vid lat legitimus zgidno z zakonami pravomirnij zakonnij zdatnist togo chi inshogo politichnogo rezhimu dosyagti suspilnogo viznannya ta vipravdannya obranogo politichnogo kursu prijnyatih nim politichnih rishen kadrovih abo funkcionalnih zmin u strukturah vladi Chim nizhche riven legitimnosti tim chastishe vlada bude spiratisya na silovij primus Legitimnist ce shiroke ta skladne yavishe yake virazhaye zv yazok interesiv lyudej z yih vnutrishnoyu ocinkoyu yaka zalezhit vid yih stverdzhen svitosprijnyattya ta povsyakdennogo zhittya Legitimnist mozhe buti chastkovoyu ta navit neuzgodzhenoyu oskilki v suspilstvi isnuyut rizni prosharki naselennya z riznimi interesami Politichna legitimnist zgidno polozhen anglijskogo politologa Devida Bitema David Beetham povinna mati normativnu strukturu politichnoyi legitimnosti yaka skladayetsya z Vlada vidpovidaye prijnyatim abo vstanovlenim u suspilstvi pravilam Ci pravila vipravdani shlyahom posilannya na viru yaku podilyayut kerovani i keruyuchi Ye dokazi zgodi na isnuyuchi vidnosini vladi Legitimnist slid vidriznyati vid legalnosti Tipologiya za VeberomNimeckij sociolog Maks Veber viokremiv tri dzherela politichnoyi legitimnosti Tradicijna legitimnist gruntuyetsya na viznanni tih politichnih dij sho vidpovidayut cinnostyam i normam tradicijnoyi politichnoyi kulturi V suchasnih umovah v bilshosti krayin tradiciyi mayut porivnyano nevelike znachennya dlya legitimnosti derzhavnoyi vladi ale ce ne oznachaye sho voni ne vikoristovuyutsya dlya yiyi zmicnennya ta stvorennya uyavlen pro yiyi zakonnist obgruntovanist Tradicijni sposobi legitimnosti derzhavnoyi vladi pov yazani z osoblivoyu rollyu religiyi V musulmanskih ta v deyakih yevropejskih krayinah isnuye derzhavna religiya Prote v yevropejskih krayinah isnuvannya ta osoblivij status derzhavnoyi cerkvi ne obmezhuye svobodi virospovidannya ale derzhavna cerkva otrimuye subsidiyi z derzhavnogo byudzhetu Golova derzhavi monarh povinen vidnositisya do derzhavnoyi cerkvi Taka poziciya monarha nadaye jomu dodatkovoyi legitimnosti v uyavlenni virnih derzhavnoyi religiyi Harizmatichna legitimnist zasnovana na viri v osobisti yakosti lidera V harizmatichnomu lideri bachat vtilennya takih yakostej yak mudrist svyatist geroyizm Harizmatichna legitimnist buduyetsya na emocijnomu zaryadi na bezdumnij doviri vozhdyu Zrazki harizmi Maks Veber bachiv u Hristi Buddi Magometi Suchasni politologi bachat harizmu ne tilki u zasnovnikiv svitovih religij ale j poshiryuyut yiyi na revolyucijnih i totalitarnih vozhdiv na duhovnih batkiv naciyi Napoleon M Gandi V Lenin J Stalin A Gitler Mao Czedun v ochah svoyih poslidovnikiv volodili osoblivoyu svyatistyu Osoblivij vipadok harizma Papi Rimskogo Vin volodiye neyu zavdyaki svoyemu stanovishu funkcionalna harizma tomu sho vvazhayetsya spadkoyemcem svyatogo Petra namisnika Hrista na zemli Legalna racionalna legitimnist maye za dzherelo racionalno vstanovleni pravila normi zakoni V demokratichnih krayinah ce osnovnij tip legitimnosti sho opirayetsya na konstituciyi i konkretni pravovi normi Same voni vistupayut poserednikami mizh vladoyu i narodom buduchi obov yazkovimi i dlya narodu i dlya kerivnictva Inshim proyavom legalnoyi vladi na dumku Maksa Vebera vistupaye byurokratiya yaka staye racionalnoyu v epohu kapitalizmu peredbachaye kompetentnist nayavnist specialnoyi osviti nasliduvannya v ustanovlenim pravilam Inshi tipi legitimnostiVeberivska tipologiya otrimala zagalne viznannya hocha deyaki vcheni dopovnyuyut yiyi inshimi tipami legitimnosti Amerikanskij politolog D Iston vidiliv ideologichnu legitimnist yaka opirayetsya na perekonanist individiv u virnosti tih ideologichnih cinnostej yaki progolosheni vladoyu ce najefektivnishij tip legitimnosti strukturnu legitimnist sho viplivaye z doviri naselennya do struktur i norm rezhimu do zakoniv organiv vladi personalnu legitimnist sho maye svoyim dzherelom viru gromadyan u kompetentnist lidera jogo zdatnist vidpovidnim chinom vikoristovuvati vladu V umovah demokratiyi podibnij tip legitimnosti proyavlyayetsya u povtornomu pereobranni lideriv na viborah Napriklad period prezidentstva B Klintona zbigsya z najdovshoyu za ves pislyavoyennij period hvileyu ekonomichnogo rostu v SShA sho asociyuvalosya gromadyanami z uspihami diyalnosti jogo administraciyi i sprichinilo jogo povtorne obrannya Francuzkij politolog T L Shabo govorit pro mozhlivist demokratichnoyi opirayetsya na voleviyavlennya kerovanih tehnokratichnoyi pov yazana z uminnyam volodaryuvati i ontologichnoyi vidpovidnist vladi universalnim principam lyudskogo i socialnogo buttya legitimnosti Italijskij sociolog i istorik G Ferrero harakterizuyuchi tipi legitimnosti form pravlinnya zalezhno vid dzherela pohodzhennya vladi vidilyaye dva tipi legitimnosti monarhichnu i demokratichnu U realnij praktici rizni tipi legitimnosti mozhut vzayemno dopovnyuvati odin odnogo Napriklad u suspilstvi de zberigayutsya elementi patriarhalnoyi abo piddanskoyi kulturi tradiciyi rodopleminnih vidnosin prezidenti yaki projshli cherez proceduru viboriv namagayutsya zaruchitisya i tradicijnoyu legitimnistyu Podibne poyednannya pravovih i tradicijnih osnov vladi sposterigayetsya i v minulih radyanskih respublikah SRSR a nini v suverennih derzhavah Aziyi Tak u biografiyi deyakih prezidentiv vklyucheni dani sho pidkreslyuyut yih pryame pohodzhennya vid praviteliv abo prinalezhnist do najstarishih rodiv yaki tradicijno pravili tut do vhodzhennya cih teritorij u sklad Rosijskoyi imperiyi Mozhlive poyednannya harizmatichnoyi legitimnosti z legalnoyu Tak harizma generala Sh de Gollya nacionalnogo geroya Franciyi pislya obrannya jogo prezidentom otrimala pidkriplennya z boku avtoritetu prava Najbilshim potencialom legitimnosti volodiyut demokratichni rezhimi v yakih dodatkovim dzherelom legitimnosti vladi ye ekonomichna i socialna efektivnist rezhimu sho virazhayetsya visokim rivnem zhittya naselennya Diktatorski rezhimi pobudovani na primusi takozh namagayutsya zaruchitisya legitimnistyu Znachnoyu miroyu totalitarni rezhimi SRSR nacional socialistichna Nimechchina opiralisya na ideologichnu i harizmatichnu legitimnist Tut za dopomogoyu ideologichnih mifiv i propagandi buli stvoreni kulti vozhdiv i vira u spravedlivist isnuyuchogo rezhimu Div takozhZakonnist Pravovij status osobi LegitimizmPrimitkiShtanko V I 1 sichnya 2007 Politologichnij slovnik dovidnik Centr uchbovoyi literaturi INKOS originalu za 9 lyutogo 2016 Procitovano 1 sichnya 2007 Kim Sung Ho 24 serpnya 2007 Max Weber Stanford Encyclopaedia of Philosophy Arhiv originalu za 27 travnya 2012 Procitovano 17 lyutogo 2010 Dzherela ta literaturaI V Muzika Legitimnist yak politiko pravove ponyattya 22 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 100 ISBN 978 966 00 1028 1 V S Reznik Legitimnist 16 kvitnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X H Yu Zhukovska Legitimnist 9 veresnya 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2001 T 3 K M S 467 ISBN 966 7492 03 6 Politologichnij enciklopedichnij slovnik uklad L M Gerasina V L Pogribna I O Polishuk ta in Za red M P Trebina H Pravo 2015Literatura V Korniyenko Legitimnist Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 394 ISBN 978 966 611 818 2 Legitimnist Filosofskij enciklopedichnij slovnik V I Shinkaruk gol redkol ta in Kiyiv Institut filosofiyi imeni Grigoriya Skovorodi NAN Ukrayini Abris 2002 742 s 1000 ekz BBK 87ya2 ISBN 966 531 128 X PosilannyaCe nezavershena stattya pro politiku Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi