Коло́дязне — село в Україні, у Дворічанській селищній громаді Куп'янського району Харківської області. Населення становить 1288 осіб. Орган місцевого самоврядування —Дворічанська селищна рада, до 2020 року - центр Колодязненської сільської ради.
село Колодязне | |
---|---|
Країна | |
Область | Харківська область |
Район | Куп'янський район |
Громада | Дворічанська селищна громада |
Код КАТОТТГ | UA63080050180075018 |
Облікова картка | Колодязне |
Основні дані | |
Засноване | 1682 |
Населення | 1288 |
Площа | 0,331 км² |
Густота населення | 3891,24 осіб/км² |
Поштовий індекс | 62713 |
Телефонний код | +380 5750 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°00′20″ пн. ш. 37°41′00″ сх. д. / 50.00556° пн. ш. 37.68333° сх. д.Координати: 50°00′20″ пн. ш. 37°41′00″ сх. д. / 50.00556° пн. ш. 37.68333° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 94 м |
Водойми | Верхня Дворічна |
Місцева влада | |
Адреса ради | 62702, Харківська область, Куп'янський р-н, с-ще Дворічна, вул. Слобожанська, 8 |
Карта | |
![]() Колодязне | |
![]() Колодязне | |
Мапа | |
Окрім самого села Колодязного, під юрисдикцію Колодязненської сільської ради підпадали села Обухівка, Новоужвинівка, Відрадне.
Село було окуповане російськими військами з 24 лютого до 11 вересня 2022 року.
Географія
Село Колодязне знаходиться на обох берегах річки Верхня Дворічна (переважно на лівому березі), є кілька мостів, вище за течією примикає до села Новоужвинівка, нижче за течією за 2 км розташоване село Нововасилівка, за 3 км — колишнє село Корінне. Село витягнуто вздовж річки на 6 км, біля села невеликі лісові масиви урочище Хуторянський Ліс (ясен) і урочище Довгий Ліс (дуб, липа). Північна частина села раніше називалася Соківка, південна — Мальцівка.
Історія
Колодязне у XVII - XVIII столітті
Щодо заснування села Колодязного історичні джерела містять кілька дат. Так, згідно із Кисленко В. Ю., датою заснування с. Колодязного є 1712. Ця дата міститься у перепису залежного населення деяких поселень Слобожанщини 1715 року. У перепису населених пунктів Ізюмського слобідського полку 1732 року зазначено, що село Колодязне засновано за 50 років до перепису, тобто у 1682 році, засновником села вказано Федора Шидловського з Ізюмського полку. Село було заселено "малоросіянами" на полкових козацьких землях.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZpTHlWRU1DVkJNeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxRamRmSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFKVVF3SlVKR0pVUXdKVUk0SlVReEpUZ3hKVVF4SlRnelh6RTNNekpmSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpCSlVReEpUZ3pYeVZFTUNWQ1JpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSVjhsUkRBbFFqY2xSREFsUWpBbFJERWxPREVsUkRBbFFrUWxSREVsT0RNbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FWmZKVVF4SlRneExsOGxSREFsT1VFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRFbE9FWWxSREFsUWpjbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRa1V1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJNeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxRamRmSlVRd0pVSkdKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFKVVF3SlVKR0pVUXdKVUk0SlVReEpUZ3hKVVF4SlRnelh6RTNNekpmSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpCSlVReEpUZ3pYeVZFTUNWQ1JpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSVjhsUkRBbFFqY2xSREFsUWpBbFJERWxPREVsUkRBbFFrUWxSREVsT0RNbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FWmZKVVF4SlRneExsOGxSREFsT1VFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRFbE9FWWxSREFsUWpjbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRa1V1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Заснування села, найімовірніше, пов'язано із будівництвом Ізюмської лінії наприкінці 17 століття та заснуванням у 1679 року фортеці Кам'янка у 10 км від Колодязного.
У жалуваній грамоті Петра І стольнику та полковнику Ізюмському Федору Володимировичу Шилову на вотчини від 16 лютого 1701 року зазначено, що задоволено прохання Федора Шилова на підтвердження володінням 860 чвертей (близько 430 Га) вже займаної ним землі у верхів'ях річки Верхня Дворічна поблизу Колодязних байраків поміж наділів кам'янських, дворічанських, куп'янських та бурлуцьких мешканців. Також цар підтвердив його володіння сінними покосами від верхів'я річки Верхня Дворічна по обидва її береги до "ізрогу городищенського вище і нижче греблі до вершин що тягнуть до тієї річки Дворічної дев'ятсот копен, а лісових угідь по байраках в тих урочищах шістсот десятин (приблизно 650 Га)". Також зазначено, що у 1700 році у цій місцевості був побудований полковничий двір, тобто маєток Ізюмського полковника Федора Володимировича Шидловського.
У 1711 році є згадка про те, що в селі Колодязному вже була церква Сергія та Нікона Радонезьских, яка згоріла того року разом із дворовою хоромною будівлею. Тоді, схоже, вигоріло все село, оскільки зазначено, що після пожежі було побудовано 141 хату "вільних черкасів", а до пожежі таких дворів було 190.
Наступна письмова згадка про село Колодязне припадає на 1712 рік у зв'язку з конфіскацією села, серед інших, з власності ізюмського полковника Федора Шидловського на користь колишнього господара Молдавського князівства Димитрія Кантемира. Зазначено, що у Колодязному на той момент було 141 двір "вільних черкас", себто українців. Сам Шидловський зазначав, що у селі Колодязному він мав 150 дворів, винницю та 12 казанів. За дивним збігом обставин наприкінці липня 1711 року, після початку процесу конфіскації, село Колодязне вигоріло.
Зазначена конфіскація відбулась внаслідок ворожнечі Федора Шидловського з могутнім фаворитом царя Петра І Меншиковим. Федора Шидловського, на той час бригадира Слобідських козацьких полків та з одного з найзаможніших магнатів Слобожанщини, було звинувачено у перевищенні службових обов'язків при Польському поході, вироком була смертна кара, але, на прохання слобідських козаків, страту скасували, залишивши конфіскування всього майна.
У той же час колишній господар Молдавського князівства Димитрій Кантемир знаходився у скрутному положенні після вкрай невдалого для Петра І Прутського походу, у якому Димитрій Кантемир підтримав московського царя та лишився усього майна після його поразки. Колишній володар Молдавії був змушений втікати до Росії із залишками війська та двору. На компенсацію цих втрат і були передані маєтності Федора Шидловського, включаючи село Колодязне.
Майно Шидловського у Колодязному, що готувалося до передачі князю Кантемиру: відновлена після пожежі церква преподобних отців Сергія та Тихона Радонезьських, дворів черкаських відновлених 141, а до пожежі було 190. Крім того, хліба молотого - пшениці 2 осьмачки, хліба немолотого - пшениці 10 копен,10 качок, старого сіна 9 скирд, а ярового хлібу староста не дав, оскільки "той увесь поїла сарана".
Князь Кантемир розподілив двори у Колодязному між своїми боярами та офіцерами наступним чином:
- Кирсану Комису - 16 дворів;
- Капітану Феодосію Кирсану - 13 дворів;
- Іону Мерескулу - 22 двори;
- Федору Мерескулу - 16 дворів;
- Павлу Мерескулу - 11 дворів;
- Дима Сунжесе - 22 двори;
- Антіоху поручику - 8 дворів;
- Миколі Зерулю - 11 дворів;
- Василю Зерулю - 11 дворів;
- Костянтину Зерулю - 11 дворів;
- Іону Ватову - 11 дворів.
Разом 152 двори, з них 149 "черкаські", 3 російські.
Влітку 1714 року відбулася смертельна бійка між братами Мерескулами та сімейством Зерулів, в результаті якої загинув полковник Павло Мерескул. Хоча сварки та бійки серед волоських мігрантів не були рідкістю, цей випадок був кричущим і Д. Кантемір мав втрутитися. Він провів слідство та виніс суворий вирок - зачинальникам бійки, братам Зерулям, присудив смертну кару, а іншим - каторгу. Однак Петро І не став підтримувати ілюзію Кантемира, що той досі має беззастережну владу над своїми волохами, та не підтримав цей вирок. Врешті-решт князь Кантемир вирішив відселити Зерулів з Колодязного, щоб запобігти подібним трагедіям у майбутньому. У 1718 році 33 двори сімейства Зерулів у Колодязному знайшли нового господаря - капітана Брага, який віддав за те Зерулям свої 34 двори у селі Балаклійці.
За переписом майора Хрущова у 1732 році серед власників села Колодязного бачимо наступних осіб:
- Світлійший князь Антіох Дмитрійович Кантемир, у нього 14 дворів, у яких 16 хат та 54 особи чоловічої статі;
- Іван Іванович Постєльніков - 3 двори, 3 хати та 15 осіб чоловічої статі;
- Волоської нації полковник Іван Ілліч Мерецький (Мерескул) - 21 двір, 24 хати, 74 особи чоловічої статі.
Разом 38 дворів, 43 хати та 143 особи чоловічої статі (жінки на той час перепису не підлягали).
До Колодязного також приписаний хутір, що біля городища, у ньому власники:
- Волоської нації полковник Іван Ілліч Мерецький (Мерескул) - 9 дворів, 9 хат, 26 осіб чоловічої статі;
- При млині полковника Мерецького (Мерескула) - 1 двір, 1 хата, 2 особи чоловічої статі;
- Єлісей та Іван Мерецькі (Мерескули) - 7 дворів, 7 хат, 20 осіб чоловічої статі;
- Капітан Євстратій Костянтинович Брага - 12 дворів, 17 хат, 53 особи чоловічої статі;
- Гаврило та Олександра Кирсанови - 7 дворів, 8 хат, 29 осіб чоловічої статі;
- Капітан Бантиш - 10 дворів, 10 хат, 27 осіб чоловічої статі;
- Капітана Бантиша шинок - 1 двір, 1 хата, 2 особи чоловічої статі.
Разом 48 дворів, 54 хати та 168 осіб чоловічої статі.
XX століття
Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років помер щонайменше 341 житель села.
12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Дворічанської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Дворічанського району, село увійшло до складу Куп'янського району Харківської області.
Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1342 особи, з яких 615 чоловіків та 727 жінок.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 1271 особа.
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 88,82 % |
російська | 10,64 % |
вірменська | 0,39 % |
білоруська | 0,08 % |
молдовська | 0,08 % |
Економіка
- «КОЛОДЯЗНЯНСЬКЕ & Ко», ТОВ.
Об'єкти соціальної сфери
В Колодязному діє школа — Колодязненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, та садочок.
Пам'ятки
Поруч із селом розташовується ботанічний заказник місцевого значення Колодязнянський.
Відомі люди
- Зарудний Сергій Іванович (1821—1887) — державний діяч Російської імперії.
- (15.08.1922, с. Колодязне Дворічанського району) — учасниця Німецько-радянської війни, нагороджена медалями «За бойові заслуги». «За оборону Сталінграда». Завідувачка відділів культури у Новоселицькому, Кіцманському, Сокирянському районах Чернівецької області. Заслужений працівник культури УРСР (1973). Нагороджена знаком «За отличную работу» Міністрества культури СРСР (1967). Номінант енциклопедичного видання «Видатні діячі культури та мистецтв Буковини». — Чернівці: Книги — ХХІ, 2010. — Вип. І.- С. 250.
- Титов Микола Петрович (1908—1989) — полковник, Герой Радянського Союзу.
Примітки
- Кисиленко В.Ю. Огляд нововіднайдених джерел щодо уточнення початку літочислення окремих населених пунктів Слобожанщини // Слобожанщина. Погляд у минуле - 2020: збірник науково-документальних праць. — Житомир: Видавець О.О. Євенок, 2020. – С.107-116.
- Сказки старост о Черкассах, живущих на помещичьих землях, сказки казаков и другого населения об отсутствии Черкасс и другого пришлого населения уездов: Андреевой Лозы, Бишкиной, Змеевской, Печенежской, Лиманской, Чугуевской, Купянской, Двуреченской, Каменской, Ольховской слободы, Острогожской, Маяцкой, Тарской, Изюмской, Сенковского.//РГАДА, ф. 350, оп. 1, д. 10
- Відомість подвірного перепису міст, містечок, сіл, слобід і хуторів Ізюмського слобідського полку, проведеного лейб-гвардії Семенівського полку майором Михайлом Хрущовим.//ЦДІАК України, фонд 1722, опис 1, справа 57
- Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 17 - 18
- Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 162
- "Роспись вотчинам Ф. В. Шидловского переданных во владение Д. К. Кантемиру, конец 1712 г.", Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 184 - 187
- Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 74
- Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 149
- Осьмачка – міра об’єму сипких речовин і меду, що була поширена в українських землях у XIV – XVIII ст. Не мала єдиного метрологічного стандарту, дорівнює приблизно – відру, тобто 10 літрам (М. Грушевський)
- Шидловский С. И. Материалы для очерка служебной деятельности Шидловских в Слободской Украине. 1696 - 1727 гг. СПб., 1896. С. 188
- Цвиркун В.И., Димитрий Кантемир. Страницы жизни в письмах и документах. — СПб. : Нестор-История, 2010. С. 63-64
- Цвиркун В.И., Димитрий Кантемир. Страницы жизни в письмах и документах. — СПб. : Нестор-История, 2010. С. 220
- Колодязне. Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Український інститут національної пам'яті. Процитовано 18 червня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 4 листопада 2022.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Харківська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Харківська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- Розподіл населення за рідною мовою, Харківська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
Посилання
- Погода в селі Колодязне [ 27 вересня 2020 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття з географії Харківської області. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kolo dyazne selo v Ukrayini u Dvorichanskij selishnij gromadi Kup yanskogo rajonu Harkivskoyi oblasti Naselennya stanovit 1288 osib Organ miscevogo samovryaduvannya Dvorichanska selishna rada do 2020 roku centr Kolodyaznenskoyi silskoyi radi selo Kolodyazne Krayina Ukrayina Oblast Harkivska oblast Rajon Kup yanskij rajon Gromada Dvorichanska selishna gromada Kod KATOTTG UA63080050180075018 Oblikova kartka Kolodyazne Osnovni dani Zasnovane 1682 Naselennya 1288 Plosha 0 331 km Gustota naselennya 3891 24 osib km Poshtovij indeks 62713 Telefonnij kod 380 5750 Geografichni dani Geografichni koordinati 50 00 20 pn sh 37 41 00 sh d 50 00556 pn sh 37 68333 sh d 50 00556 37 68333 Koordinati 50 00 20 pn sh 37 41 00 sh d 50 00556 pn sh 37 68333 sh d 50 00556 37 68333 Serednya visota nad rivnem morya 94 m Vodojmi Verhnya Dvorichna Misceva vlada Adresa radi 62702 Harkivska oblast Kup yanskij r n s she Dvorichna vul Slobozhanska 8 Karta Kolodyazne Kolodyazne Mapa U Vikipediyi ye statti pro inshi naseleni punkti z takoyu nazvoyu Kolodyazne Okrim samogo sela Kolodyaznogo pid yurisdikciyu Kolodyaznenskoyi silskoyi radi pidpadali sela Obuhivka Novouzhvinivka Vidradne Selo bulo okupovane rosijskimi vijskami z 24 lyutogo do 11 veresnya 2022 roku GeografiyaSelo Kolodyazne znahoditsya na oboh beregah richki Verhnya Dvorichna perevazhno na livomu berezi ye kilka mostiv vishe za techiyeyu primikaye do sela Novouzhvinivka nizhche za techiyeyu za 2 km roztashovane selo Novovasilivka za 3 km kolishnye selo Korinne Selo vityagnuto vzdovzh richki na 6 km bilya sela neveliki lisovi masivi urochishe Hutoryanskij Lis yasen i urochishe Dovgij Lis dub lipa Pivnichna chastina sela ranishe nazivalasya Sokivka pivdenna Malcivka IstoriyaKolodyazne u XVII XVIII stolitti Shodo zasnuvannya sela Kolodyaznogo istorichni dzherela mistyat kilka dat Tak zgidno iz Kislenko V Yu datoyu zasnuvannya s Kolodyaznogo ye 1712 Cya data mistitsya u perepisu zalezhnogo naselennya deyakih poselen Slobozhanshini 1715 roku U perepisu naselenih punktiv Izyumskogo slobidskogo polku 1732 roku zaznacheno sho selo Kolodyazne zasnovano za 50 rokiv do perepisu tobto u 1682 roci zasnovnikom sela vkazano Fedora Shidlovskogo z Izyumskogo polku Selo bulo zaseleno malorosiyanami na polkovih kozackih zemlyah i onoye syelo Kolodyeznoye posyeleno v proshliye goda tomu pyatdyesyat lyet Fedorom Shidlovskim Izyumskago polku na polkovoj kazachyej zyemlye Zasnuvannya sela najimovirnishe pov yazano iz budivnictvom Izyumskoyi liniyi naprikinci 17 stolittya ta zasnuvannyam u 1679 roku forteci Kam yanka u 10 km vid Kolodyaznogo U zhaluvanij gramoti Petra I stolniku ta polkovniku Izyumskomu Fedoru Volodimirovichu Shilovu na votchini vid 16 lyutogo 1701 roku zaznacheno sho zadovoleno prohannya Fedora Shilova na pidtverdzhennya volodinnyam 860 chvertej blizko 430 Ga vzhe zajmanoyi nim zemli u verhiv yah richki Verhnya Dvorichna poblizu Kolodyaznih bajrakiv pomizh nadiliv kam yanskih dvorichanskih kup yanskih ta burluckih meshkanciv Takozh car pidtverdiv jogo volodinnya sinnimi pokosami vid verhiv ya richki Verhnya Dvorichna po obidva yiyi beregi do izrogu gorodishenskogo vishe i nizhche grebli do vershin sho tyagnut do tiyeyi richki Dvorichnoyi dev yatsot kopen a lisovih ugid po bajrakah v tih urochishah shistsot desyatin priblizno 650 Ga Takozh zaznacheno sho u 1700 roci u cij miscevosti buv pobudovanij polkovnichij dvir tobto mayetok Izyumskogo polkovnika Fedora Volodimirovicha Shidlovskogo U 1711 roci ye zgadka pro te sho v seli Kolodyaznomu vzhe bula cerkva Sergiya ta Nikona Radonezskih yaka zgorila togo roku razom iz dvorovoyu horomnoyu budivleyu Todi shozhe vigorilo vse selo oskilki zaznacheno sho pislya pozhezhi bulo pobudovano 141 hatu vilnih cherkasiv a do pozhezhi takih dvoriv bulo 190 Nastupna pismova zgadka pro selo Kolodyazne pripadaye na 1712 rik u zv yazku z konfiskaciyeyu sela sered inshih z vlasnosti izyumskogo polkovnika Fedora Shidlovskogo na korist kolishnogo gospodara Moldavskogo knyazivstva Dimitriya Kantemira Zaznacheno sho u Kolodyaznomu na toj moment bulo 141 dvir vilnih cherkas sebto ukrayinciv Sam Shidlovskij zaznachav sho u seli Kolodyaznomu vin mav 150 dvoriv vinnicyu ta 12 kazaniv Za divnim zbigom obstavin naprikinci lipnya 1711 roku pislya pochatku procesu konfiskaciyi selo Kolodyazne vigorilo Zaznachena konfiskaciya vidbulas vnaslidok vorozhnechi Fedora Shidlovskogo z mogutnim favoritom carya Petra I Menshikovim Fedora Shidlovskogo na toj chas brigadira Slobidskih kozackih polkiv ta z odnogo z najzamozhnishih magnativ Slobozhanshini bulo zvinuvacheno u perevishenni sluzhbovih obov yazkiv pri Polskomu pohodi virokom bula smertna kara ale na prohannya slobidskih kozakiv stratu skasuvali zalishivshi konfiskuvannya vsogo majna U toj zhe chas kolishnij gospodar Moldavskogo knyazivstva Dimitrij Kantemir znahodivsya u skrutnomu polozhenni pislya vkraj nevdalogo dlya Petra I Prutskogo pohodu u yakomu Dimitrij Kantemir pidtrimav moskovskogo carya ta lishivsya usogo majna pislya jogo porazki Kolishnij volodar Moldaviyi buv zmushenij vtikati do Rosiyi iz zalishkami vijska ta dvoru Na kompensaciyu cih vtrat i buli peredani mayetnosti Fedora Shidlovskogo vklyuchayuchi selo Kolodyazne Majno Shidlovskogo u Kolodyaznomu sho gotuvalosya do peredachi knyazyu Kantemiru vidnovlena pislya pozhezhi cerkva prepodobnih otciv Sergiya ta Tihona Radonezskih dvoriv cherkaskih vidnovlenih 141 a do pozhezhi bulo 190 Krim togo hliba molotogo pshenici 2 osmachki hliba nemolotogo pshenici 10 kopen 10 kachok starogo sina 9 skird a yarovogo hlibu starosta ne dav oskilki toj uves poyila sarana Knyaz Kantemir rozpodiliv dvori u Kolodyaznomu mizh svoyimi boyarami ta oficerami nastupnim chinom Kirsanu Komisu 16 dvoriv Kapitanu Feodosiyu Kirsanu 13 dvoriv Ionu Mereskulu 22 dvori Fedoru Mereskulu 16 dvoriv Pavlu Mereskulu 11 dvoriv Dima Sunzhese 22 dvori Antiohu poruchiku 8 dvoriv Mikoli Zerulyu 11 dvoriv Vasilyu Zerulyu 11 dvoriv Kostyantinu Zerulyu 11 dvoriv Ionu Vatovu 11 dvoriv Razom 152 dvori z nih 149 cherkaski 3 rosijski Vlitku 1714 roku vidbulasya smertelna bijka mizh bratami Mereskulami ta simejstvom Zeruliv v rezultati yakoyi zaginuv polkovnik Pavlo Mereskul Hocha svarki ta bijki sered voloskih migrantiv ne buli ridkistyu cej vipadok buv krichushim i D Kantemir mav vtrutitisya Vin proviv slidstvo ta vinis suvorij virok zachinalnikam bijki bratam Zerulyam prisudiv smertnu karu a inshim katorgu Odnak Petro I ne stav pidtrimuvati ilyuziyu Kantemira sho toj dosi maye bezzasterezhnu vladu nad svoyimi volohami ta ne pidtrimav cej virok Vreshti resht knyaz Kantemir virishiv vidseliti Zeruliv z Kolodyaznogo shob zapobigti podibnim tragediyam u majbutnomu U 1718 roci 33 dvori simejstva Zeruliv u Kolodyaznomu znajshli novogo gospodarya kapitana Braga yakij viddav za te Zerulyam svoyi 34 dvori u seli Balaklijci Za perepisom majora Hrushova u 1732 roci sered vlasnikiv sela Kolodyaznogo bachimo nastupnih osib Svitlijshij knyaz Antioh Dmitrijovich Kantemir u nogo 14 dvoriv u yakih 16 hat ta 54 osobi cholovichoyi stati Ivan Ivanovich Postyelnikov 3 dvori 3 hati ta 15 osib cholovichoyi stati Voloskoyi naciyi polkovnik Ivan Illich Mereckij Mereskul 21 dvir 24 hati 74 osobi cholovichoyi stati Razom 38 dvoriv 43 hati ta 143 osobi cholovichoyi stati zhinki na toj chas perepisu ne pidlyagali Do Kolodyaznogo takozh pripisanij hutir sho bilya gorodisha u nomu vlasniki Voloskoyi naciyi polkovnik Ivan Illich Mereckij Mereskul 9 dvoriv 9 hat 26 osib cholovichoyi stati Pri mlini polkovnika Mereckogo Mereskula 1 dvir 1 hata 2 osobi cholovichoyi stati Yelisej ta Ivan Merecki Mereskuli 7 dvoriv 7 hat 20 osib cholovichoyi stati Kapitan Yevstratij Kostyantinovich Braga 12 dvoriv 17 hat 53 osobi cholovichoyi stati Gavrilo ta Oleksandra Kirsanovi 7 dvoriv 8 hat 29 osib cholovichoyi stati Kapitan Bantish 10 dvoriv 10 hat 27 osib cholovichoyi stati Kapitana Bantisha shinok 1 dvir 1 hata 2 osobi cholovichoyi stati Razom 48 dvoriv 54 hati ta 168 osib cholovichoyi stati XX stolittya Pid chas organizovanogo radyanskoyu vladoyu Golodomoru 1932 1933 rokiv pomer shonajmenshe 341 zhitel sela 12 chervnya 2020 roku vidpovidno do Rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 725 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Harkivskoyi oblasti uvijshlo do skladu Dvorichanskoyi selishnoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi Dvorichanskogo rajonu selo uvijshlo do skladu Kup yanskogo rajonu Harkivskoyi oblasti NaselennyaZgidno z perepisom URSR 1989 roku chiselnist nayavnogo naselennya sela stanovila 1342 osobi z yakih 615 cholovikiv ta 727 zhinok Za perepisom naselennya Ukrayini 2001 roku v seli meshkala 1271 osoba Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotok ukrayinska 88 82 rosijska 10 64 virmenska 0 39 biloruska 0 08 moldovska 0 08 Ekonomika KOLODYaZNYaNSKE amp Ko TOV Ob yekti socialnoyi sferiV Kolodyaznomu diye shkola Kolodyaznenska zagalnoosvitnya shkola I III stupeniv ta sadochok Pam yatkiPoruch iz selom roztashovuyetsya botanichnij zakaznik miscevogo znachennya Kolodyaznyanskij Vidomi lyudiZarudnij Sergij Ivanovich 1821 1887 derzhavnij diyach Rosijskoyi imperiyi 15 08 1922 s Kolodyazne Dvorichanskogo rajonu uchasnicya Nimecko radyanskoyi vijni nagorodzhena medalyami Za bojovi zaslugi Za oboronu Stalingrada Zaviduvachka viddiliv kulturi u Novoselickomu Kicmanskomu Sokiryanskomu rajonah Cherniveckoyi oblasti Zasluzhenij pracivnik kulturi URSR 1973 Nagorodzhena znakom Za otlichnuyu rabotu Ministrestva kulturi SRSR 1967 Nominant enciklopedichnogo vidannya Vidatni diyachi kulturi ta mistectv Bukovini Chernivci Knigi HHI 2010 Vip I S 250 Titov Mikola Petrovich 1908 1989 polkovnik Geroj Radyanskogo Soyuzu PrimitkiKisilenko V Yu Oglyad novovidnajdenih dzherel shodo utochnennya pochatku litochislennya okremih naselenih punktiv Slobozhanshini Slobozhanshina Poglyad u minule 2020 zbirnik naukovo dokumentalnih prac Zhitomir Vidavec O O Yevenok 2020 S 107 116 Skazki starost o Cherkassah zhivushih na pomeshichih zemlyah skazki kazakov i drugogo naseleniya ob otsutstvii Cherkass i drugogo prishlogo naseleniya uezdov Andreevoj Lozy Bishkinoj Zmeevskoj Pechenezhskoj Limanskoj Chuguevskoj Kupyanskoj Dvurechenskoj Kamenskoj Olhovskoj slobody Ostrogozhskoj Mayackoj Tarskoj Izyumskoj Senkovskogo RGADA f 350 op 1 d 10 Vidomist podvirnogo perepisu mist mistechok sil slobid i hutoriv Izyumskogo slobidskogo polku provedenogo lejb gvardiyi Semenivskogo polku majorom Mihajlom Hrushovim CDIAK Ukrayini fond 1722 opis 1 sprava 57 Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 17 18 Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 162 Rospis votchinam F V Shidlovskogo peredannyh vo vladenie D K Kantemiru konec 1712 g Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 184 187 Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 74 Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 149 Osmachka mira ob yemu sipkih rechovin i medu sho bula poshirena v ukrayinskih zemlyah u XIV XVIII st Ne mala yedinogo metrologichnogo standartu dorivnyuye priblizno vidru tobto 10 litram M Grushevskij Shidlovskij S I Materialy dlya ocherka sluzhebnoj deyatelnosti Shidlovskih v Slobodskoj Ukraine 1696 1727 gg SPb 1896 S 188 Cvirkun V I Dimitrij Kantemir Stranicy zhizni v pismah i dokumentah SPb Nestor Istoriya 2010 S 63 64 Cvirkun V I Dimitrij Kantemir Stranicy zhizni v pismah i dokumentah SPb Nestor Istoriya 2010 S 220 Kolodyazne Geoinformacijna sistema misc Golodomor 1932 1933 rokiv v Ukrayini Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Procitovano 18 chervnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Harkivskoyi oblasti Oficijnij vebportal parlamentu Ukrayini ukr Procitovano 4 listopada 2022 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Kilkist nayavnogo ta postijnogo naselennya po kozhnomu silskomu naselenomu punktu Harkivska oblast osib Region Rik Kategoriya naselennya Stat 1989 12 01 database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini Kilkist nayavnogo naselennya po kozhnomu silskomu naselenomu punktu Harkivska oblast osib Region Rik 2001 05 12 database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu Harkivska oblast u do zagalnoyi chiselnosti naselennya Region Rik Vkazali u yakosti ridnoyi movu 2001 05 12 database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini PosilannyaPogoda v seli Kolodyazne 27 veresnya 2020 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya z geografiyi Harkivskoyi oblasti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi