Зе́льман Абраха́м Ва́ксман (22 липня 1888, Нова Прилука — 16 серпня 1973) — американський біохімік, лауреат Нобелівської премії з фізіології або медицини 1952 року.
Зельман Абрахам Ваксман Selman Abraham Waksman | |
---|---|
англ. Selman Abraham Waksman | |
![]() | |
Народився | 22 липня 1888 Нова Прилука, Липовецький повіт, Київська губернія, Російська імперія |
Помер | 16 серпня 1973 (85 років) , Массачусетс, США |
Поховання | d |
Місце проживання | |
Країна | ![]() ![]() ![]() |
Національність | Украни[1] |
Діяльність | біолог, біохімік, автобіограф, лікар, мікробіолог, викладач університету, винахідник, фармаколог, хімік, ботанік |
Alma mater | |
Галузь | Мікробіологія, біохімія |
Заклад | Рутгерський університет |
Аспіранти, докторанти | d |
Членство | Національна академія наук США[2] Американська академія мистецтв і наук Леопольдина Сербська академія наук і мистецтв |
Відомий завдяки: | Відкриття багатьох антибіотиків |
Нагороди | ![]() |
Американський науковець — виходець з України, заслужив право називатися «одним із найвидатніших благодійників людства».
Біографія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek14THlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNVNVJpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0TXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01DNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlRreUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkJKVVF4SlRneEpVUXdKVUpESlVRd0pVSXdKVVF3SlVKRUpVUXdKVGxHSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpDSlVReEpUZ3pKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk0TDA1dmRtRmZVSEo1YkhWcllWOHhNeTVxY0djdk1qSXdjSGd0VG05MllWOVFjbmxzZFd0aFh6RXpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Народився 20 липня 1888 року в містечку Нова Прилука Липовецького повіту на Київщині. Дата народження в літературі називається різна (2 або 22 липня), але 20 липня вказується у власноручній біографії. Його мати, Фредія (Лондон) Ваксман, була власницею промтоварного магазину, а батько, Яків Ваксман, орендарем земельної ділянки. Згідно з даними Всеросійського перепису 1897 року проживав разом із батьками та однорічною сестрою. Закінчив місцевий хедер (єврейська початкова релігійна школа) та у такий спосіб розпочав свій шлях «нагору» в науці. Мати запросила репетиторів, після занять з якими він був прийнятий в Одеську гімназію. Через рік після смерті матері, у 1910 році, Зельман захистив диплом. Мріючи одержати університетську освіту, Ваксман емігрував у США, після того як зібрав достатню кількість грошей для поїздки.
Після прибуття у Філадельфію у 1911 р. він на якийсь час зупинився у своїх сестер, які володіли фермою недалеко від Метьючена (штат Нью-Джерсі). До того часу у Ваксмана вже проявився інтерес до біології, та, як він згадував згодом, життя на фермі вселило в нього «бажання з'ясувати хімічні й біологічні механізми землеробства та його основні принципи». «Поруч із землею я вирішив шукати відповідь на численні питання про циклічність життя в природі, що почали повставати переді мною», — говорив він. Щоб одержати відповіді на ці питання, Ваксман поступив у сільськогосподарський коледж, у якому почав вивчати мікробіологію ґрунту, та у 1915 році одержав ступінь магістра природничих наук; у цьому ж році він став громадянином США. Протягом усієї своєї наукової кар'єри Ваксман завжди цікавився екологією ґрунтових мікроорганізмів та їхньою взаємодією. Його перша наукова праця містила перелік різних мікроорганізмів та їхніх комбінації, включаючи велику групу актиноміцет. Навіть у наш час[] роль актиноміцет у формуванні та родючості ґрунту цілком не з'ясована; у той час, коли Ваксман почав дослідження мікробіології ґрунту, мікроорганізми практично не брали до уваги. Перші ж експерименти переконали його в тому, що актиноміцети мають важливе значення, але він поки не міг використовувати біохімічні методи для продовження цієї роботи. Закінчивши вивчення хімії ферментів як студент-дослідник у Каліфорнійському університеті в Берклі, у 1918 році Ваксман одержав ступінь доктора філософії. Він повернувся у Ратгерс, де спочатку читав лекції, а в 1925 році був призначений професором, у 1931 році — професором із мікробіології ґрунту й у 1943 році — професором мікробіології.
У Ратгерсі Ваксман став провідним спеціалістом в області мікробіології ґрунту — науки, що із простого нагромадження уривчастих спостережень перетворилася на наукову дисципліну. Займаючись одночасно викладанням, підготовкою наукових та популярних публікацій, він продовжував дослідження з біохімії ґрунту та взаємозв'язків між організмами у процесі його формування. У 1932 році Американська національна асоціація боротьби з туберкульозом звернулася до Ваксмана з проханням вивчити процес руйнування збудника туберкульозу в ґрунті. Він зробив висновок, що за цей процес відповідальні мікроорганізми-антагоністи. До 1939 року Ваксман вирішив розгорнути нову програму, що стосується використання його досліджень з мікробіології ґрунту для лікування хвороб людини. «Я відчував на своєму досвіді, що гриби й актиноміцети можуть бути значно ефективнішими джерелами антибактеріальних засобів, ніж звичайні бактерії», — заявив він пізніше.
Іншою причиною його нової дослідницької програми була Друга світова війна, «що майоріла на обрії, — говорив Ваксман, — що диктувала необхідність створення нових препаратів для контролю над різними інфекціями й епідеміями, котрі могли виникнути».
Протягом наступних чотирьох років Ваксман та його колеги досліджували близько 10 тисяч різних ґрунтових мікроорганізмів у пошуках антибіотиків, що могли б руйнувати бактерії, не заподіюючи шкоди людині. У 1940 році дослідницька група виділила актиноміцин, котрий виявився високотоксичним антибіотиком. Через два роки науковці відкрили стрептотріцин — антибіотик, високоефективний щодо збудника туберкульозу. У 1943 році дослідники знайшли стрептоміцин у штамі актиноміцет, виділених під час роботи Ваксмана над першою науковою статтею. Після декількох років тестування та доробки у 1946 році стрептоміцин стали широко використовувати. Цей препарат виявився особливо цінним, через те, що був ефективним щодо бактерій, стійких до сульфаніламідних препаратів та пеніциліну. Хоча розпочаті державною охороною здоров'я заходи зменшили частоту виникнення туберкульозу, це захворювання до появи стрептоміцину та відкриття у 1950-х рр. ще ефективніших антибіотиків становило серйозну проблему. Одержання стрептоміцину спонукало інших дослідників до виділення з мікроорганізмів ґрунту, особливо актиноміцет, нових видів. Феноменальне збільшення числа цих лікарських засобів, виділених починаючи з 1950 року, є значною мірою результатом програм, створених зусиллями Ваксмана.
У 1952 році Зельман Ваксман був нагороджений Нобелівською премією «за відкриття стрептоміцину, першого антибіотика, ефективного при лікуванні туберкульозу». У промові при врученні премії з Каролінського інституту відзначив, що «на відміну від відкриття пеніциліну професором Александером Флемінгом, що було значною мірою зумовлене випадком, одержання стрептоміцину було результатом тривалої, систематичної та невтомної праці великої групи науковців». Відзначивши, що стрептоміцин врятував уже тисячі людських життів, Волгрен вітав Ваксмана як «одного з найбільших благодійників людства».
У 1916 році Ваксман одружився з Бертою Деборою Мітник, яка також емігрувала з його рідного села Нова Прилука; у них народився син. Ваксмана характеризували як «мудру, по-батьківськи турботливу людину», який заряджав своїх колег та студентів ентузіазмом. Після виходу у 1958 році на пенсію з Ратгерського університету він продовжував писати статті та читати лекції про антибіотики у різних містах Америки, залишаючись головою американських учених, що займалися мікробіологією ґрунту.
У 1950 році Ваксман став кавалером ордену Почесного легіону. Йому були присуджені почесні докторські ступені Льєзького та Ратгерського університетів; він був членом Національної академії наук США, Національного дослідницького товариства, Товариства американських бактеріологів, Американського наукового ґрунтознавчого товариства, Американського хімічного товариства та Товариства експериментальної біології і медицини.
Зельман Ваксман помер 16 серпня 1973 року у Вудс-Хоул (штат Массачусетс).
Основний творчий набуток
Нобелівська премія у галузі фізіології або медицини (1952) «за відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного при лікуванні туберкульозу».
Свою наукову працю науковець присвятив дослідженню екології ґрунтових мікроорганізмів та взаємодії між ними, зокрема, актиноміцет. Грибки-актиноміцети, які стали для З. Ваксмана «улюбленцями», принесли йому світову славу (серед наукових праць вченого особливе місце посідає 3-томна монографія «Актиноміцети»). Науковець відкрив «санітарні» властивості ґрунтових мікроорганізмів-антагоністів. 1932 — Американська національна асоціація боротьби з туберкульозом звернулася до З. Ваксмана з пропозицією вивчити процес розкладу палички туберкульозу (палички Коха). 1940 — науковець разом з однодумцями відкрив стрептоміцин — високоефективний у протидії збудникам туберкульозу. Було виділено низку антибіотиків. А такі препарати, як стрептоміцин, неоміцин, актиноміцин та широко використовують у сучасній лікувальній практиці та ветеринарії.
З. Ваксман заснував Інститут мікробіології і став його першим директором (1949). Створив цілу групу антибіотиків (З. Ваксман — автор цього нині поширеного терміну).
Науковець був добре знайомий з теорією антагонізму між мікроорганізмами, автором якої був харків'янин І. Мечников (теж лауреат Нобелівської премії).
Наукові праці
З. Ваксман — автор та співавтор понад 400 наукових статей та 28 книг. Серед них:
- Enzymes (1926)
- Humus: origin, chemical composition, and importance in nature (1936, 1938)
- Principles of Soil Microbiology (1938)
- My Life with the Microbes (1954) (автобіографія)
Примітки
- https://en.wikipedia.org/wiki/Selman_Waksman
- NNDB — 2002.
- . Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 21 лютого 2016.
- Листи перепису населення 1897 р. (арк. 48-49)
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 21 лютого 2016.
- Як вінничанин винайшов стрептоміцин і врятував людство від туберкульозу - ivinnychanyn.com (укр.). 28 листопада 2022. Процитовано 29 листопада 2022.
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 21 лютого 2016.
Джерела
- Віталій Абліцов «Галактика „Україна“. Українська діаспора: видатні постаті» — К.: КИТ, 2007. — 436 с.
- Кучер В. О., Роговий О. І. Зельман Абрахам Ваксман. Вінниця: ТОВ «ІТІ», 2003. — 96 с.
- ДТ. ЩО ВІН ШУКАВ В КРАЮ ДАЛЕКІМ…
- Ваксман Зелман Аврахам // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)
- Кушнєрова М. О. Зельман Ваксман — видатний вчений, якому світ завдячує за відкриття стрептоміцину / М. О. Кушнєрова // Український пульмонологічний журнал. — 2013. — № 2. — С. 67-71.
- Пухлик Б. М. Украинские корни великой истории: Зельман Абрахам Ваксман, первооткрыватель стрептомицина / Б. М. Пухлик // Мистецтво лікування. — 2013. — № 6. — С. 65-66.
- Пухлик Б. М. Наш великий земляк Зельман Абрахам Ваксман / Б. М. Пухлик // Мистецтво лікування. — 2007. — № 6. — С. 92-95.
- Пустіва В. Автор стрептоміцину — подолянин / В. Пустіва // Аптека Галицька. — 2003. — № 20. — С. 27.
Посилання
- М. В. Юр. Ваксман Зельман Абрамович [ 1 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 428. — .
- Ваксман // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Нобелівський лауреат Зельман Ваксман народився під Вінницею[недоступне посилання з липня 2019]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ze lman Abraha m Va ksman 22 lipnya 1888 Nova Priluka 16 serpnya 1973 amerikanskij biohimik laureat Nobelivskoyi premiyi z fiziologiyi abo medicini 1952 roku Zelman Abraham Vaksman Selman Abraham Waksmanangl Selman Abraham WaksmanNarodivsya 22 lipnya 1888 1888 07 22 Nova Priluka Lipoveckij povit Kiyivska guberniya Rosijska imperiyaPomer 16 serpnya 1973 1973 08 16 85 rokiv Massachusets SShAPohovannya dMisce prozhivannya SShAKrayina SShA Rosijska imperiya SRSRNacionalnist Ukrani 1 Diyalnist biolog biohimik avtobiograf likar mikrobiolog vikladach universitetu vinahidnik farmakolog himik botanikAlma materGaluz Mikrobiologiya biohimiyaZaklad Rutgerskij universitetAspiranti doktoranti dChlenstvo Nacionalna akademiya nauk SShA 2 Amerikanska akademiya mistectv i nauk Leopoldina Serbska akademiya nauk i mistectvVidomij zavdyaki Vidkrittya bagatoh antibiotikivNagorodi Nobelivska premiya z fiziologiyi abo medicini 1952 medal Levenguka 1950 Zelman Vaksman u Vikishovishi Amerikanskij naukovec vihodec z Ukrayini zasluzhiv pravo nazivatisya odnim iz najvidatnishih blagodijnikiv lyudstva BiografiyaMemorial u ridnomu seli Nova Priluka Budivlya Novopriluckoyi shkoli de kolis buv heder u yakomu navchavsya Zelman Vaksman Narodivsya 20 lipnya 1888 roku v mistechku Nova Priluka Lipoveckogo povitu na Kiyivshini Data narodzhennya v literaturi nazivayetsya rizna 2 abo 22 lipnya ale 20 lipnya vkazuyetsya u vlasnoruchnij biografiyi Jogo mati Frediya London Vaksman bula vlasniceyu promtovarnogo magazinu a batko Yakiv Vaksman orendarem zemelnoyi dilyanki Zgidno z danimi Vserosijskogo perepisu 1897 roku prozhivav razom iz batkami ta odnorichnoyu sestroyu Zakinchiv miscevij heder yevrejska pochatkova religijna shkola ta u takij sposib rozpochav svij shlyah nagoru v nauci Mati zaprosila repetitoriv pislya zanyat z yakimi vin buv prijnyatij v Odesku gimnaziyu Cherez rik pislya smerti materi u 1910 roci Zelman zahistiv diplom Mriyuchi oderzhati universitetsku osvitu Vaksman emigruvav u SShA pislya togo yak zibrav dostatnyu kilkist groshej dlya poyizdki Pislya pributtya u Filadelfiyu u 1911 r vin na yakijs chas zupinivsya u svoyih sester yaki volodili fermoyu nedaleko vid Metyuchena shtat Nyu Dzhersi Do togo chasu u Vaksmana vzhe proyavivsya interes do biologiyi ta yak vin zgaduvav zgodom zhittya na fermi vselilo v nogo bazhannya z yasuvati himichni j biologichni mehanizmi zemlerobstva ta jogo osnovni principi Poruch iz zemleyu ya virishiv shukati vidpovid na chislenni pitannya pro ciklichnist zhittya v prirodi sho pochali povstavati peredi mnoyu govoriv vin Shob oderzhati vidpovidi na ci pitannya Vaksman postupiv u silskogospodarskij koledzh u yakomu pochav vivchati mikrobiologiyu gruntu ta u 1915 roci oderzhav stupin magistra prirodnichih nauk u comu zh roci vin stav gromadyaninom SShA Protyagom usiyeyi svoyeyi naukovoyi kar yeri Vaksman zavzhdi cikavivsya ekologiyeyu gruntovih mikroorganizmiv ta yihnoyu vzayemodiyeyu Jogo persha naukova pracya mistila perelik riznih mikroorganizmiv ta yihnih kombinaciyi vklyuchayuchi veliku grupu aktinomicet Navit u nash chas koli rol aktinomicet u formuvanni ta rodyuchosti gruntu cilkom ne z yasovana u toj chas koli Vaksman pochav doslidzhennya mikrobiologiyi gruntu mikroorganizmi praktichno ne brali do uvagi Pershi zh eksperimenti perekonali jogo v tomu sho aktinomiceti mayut vazhlive znachennya ale vin poki ne mig vikoristovuvati biohimichni metodi dlya prodovzhennya ciyeyi roboti Zakinchivshi vivchennya himiyi fermentiv yak student doslidnik u Kalifornijskomu universiteti v Berkli u 1918 roci Vaksman oderzhav stupin doktora filosofiyi Vin povernuvsya u Ratgers de spochatku chitav lekciyi a v 1925 roci buv priznachenij profesorom u 1931 roci profesorom iz mikrobiologiyi gruntu j u 1943 roci profesorom mikrobiologiyi U Ratgersi Vaksman stav providnim specialistom v oblasti mikrobiologiyi gruntu nauki sho iz prostogo nagromadzhennya urivchastih sposterezhen peretvorilasya na naukovu disciplinu Zajmayuchis odnochasno vikladannyam pidgotovkoyu naukovih ta populyarnih publikacij vin prodovzhuvav doslidzhennya z biohimiyi gruntu ta vzayemozv yazkiv mizh organizmami u procesi jogo formuvannya U 1932 roci Amerikanska nacionalna asociaciya borotbi z tuberkulozom zvernulasya do Vaksmana z prohannyam vivchiti proces rujnuvannya zbudnika tuberkulozu v grunti Vin zrobiv visnovok sho za cej proces vidpovidalni mikroorganizmi antagonisti Do 1939 roku Vaksman virishiv rozgornuti novu programu sho stosuyetsya vikoristannya jogo doslidzhen z mikrobiologiyi gruntu dlya likuvannya hvorob lyudini Ya vidchuvav na svoyemu dosvidi sho gribi j aktinomiceti mozhut buti znachno efektivnishimi dzherelami antibakterialnih zasobiv nizh zvichajni bakteriyi zayaviv vin piznishe Inshoyu prichinoyu jogo novoyi doslidnickoyi programi bula Druga svitova vijna sho majorila na obriyi govoriv Vaksman sho diktuvala neobhidnist stvorennya novih preparativ dlya kontrolyu nad riznimi infekciyami j epidemiyami kotri mogli viniknuti Protyagom nastupnih chotiroh rokiv Vaksman ta jogo kolegi doslidzhuvali blizko 10 tisyach riznih gruntovih mikroorganizmiv u poshukah antibiotikiv sho mogli b rujnuvati bakteriyi ne zapodiyuyuchi shkodi lyudini U 1940 roci doslidnicka grupa vidilila aktinomicin kotrij viyavivsya visokotoksichnim antibiotikom Cherez dva roki naukovci vidkrili streptotricin antibiotik visokoefektivnij shodo zbudnika tuberkulozu U 1943 roci doslidniki znajshli streptomicin u shtami aktinomicet vidilenih pid chas roboti Vaksmana nad pershoyu naukovoyu statteyu Pislya dekilkoh rokiv testuvannya ta dorobki u 1946 roci streptomicin stali shiroko vikoristovuvati Cej preparat viyavivsya osoblivo cinnim cherez te sho buv efektivnim shodo bakterij stijkih do sulfanilamidnih preparativ ta penicilinu Hocha rozpochati derzhavnoyu ohoronoyu zdorov ya zahodi zmenshili chastotu viniknennya tuberkulozu ce zahvoryuvannya do poyavi streptomicinu ta vidkrittya u 1950 h rr she efektivnishih antibiotikiv stanovilo serjoznu problemu Oderzhannya streptomicinu sponukalo inshih doslidnikiv do vidilennya z mikroorganizmiv gruntu osoblivo aktinomicet novih vidiv Fenomenalne zbilshennya chisla cih likarskih zasobiv vidilenih pochinayuchi z 1950 roku ye znachnoyu miroyu rezultatom program stvorenih zusillyami Vaksmana U 1952 roci Zelman Vaksman buv nagorodzhenij Nobelivskoyu premiyeyu za vidkrittya streptomicinu pershogo antibiotika efektivnogo pri likuvanni tuberkulozu U promovi pri vruchenni premiyi z Karolinskogo institutu vidznachiv sho na vidminu vid vidkrittya penicilinu profesorom Aleksanderom Flemingom sho bulo znachnoyu miroyu zumovlene vipadkom oderzhannya streptomicinu bulo rezultatom trivaloyi sistematichnoyi ta nevtomnoyi praci velikoyi grupi naukovciv Vidznachivshi sho streptomicin vryatuvav uzhe tisyachi lyudskih zhittiv Volgren vitav Vaksmana yak odnogo z najbilshih blagodijnikiv lyudstva U 1916 roci Vaksman odruzhivsya z Bertoyu Deboroyu Mitnik yaka takozh emigruvala z jogo ridnogo sela Nova Priluka u nih narodivsya sin Vaksmana harakterizuvali yak mudru po batkivski turbotlivu lyudinu yakij zaryadzhav svoyih koleg ta studentiv entuziazmom Pislya vihodu u 1958 roci na pensiyu z Ratgerskogo universitetu vin prodovzhuvav pisati statti ta chitati lekciyi pro antibiotiki u riznih mistah Ameriki zalishayuchis golovoyu amerikanskih uchenih sho zajmalisya mikrobiologiyeyu gruntu U 1950 roci Vaksman stav kavalerom ordenu Pochesnogo legionu Jomu buli prisudzheni pochesni doktorski stupeni Lyezkogo ta Ratgerskogo universitetiv vin buv chlenom Nacionalnoyi akademiyi nauk SShA Nacionalnogo doslidnickogo tovaristva Tovaristva amerikanskih bakteriologiv Amerikanskogo naukovogo gruntoznavchogo tovaristva Amerikanskogo himichnogo tovaristva ta Tovaristva eksperimentalnoyi biologiyi i medicini Zelman Vaksman pomer 16 serpnya 1973 roku u Vuds Houl shtat Massachusets Osnovnij tvorchij nabutokNobelivska premiya u galuzi fiziologiyi abo medicini 1952 za vidkrittya streptomicinu pershogo antibiotika efektivnogo pri likuvanni tuberkulozu Svoyu naukovu pracyu naukovec prisvyativ doslidzhennyu ekologiyi gruntovih mikroorganizmiv ta vzayemodiyi mizh nimi zokrema aktinomicet Gribki aktinomiceti yaki stali dlya Z Vaksmana ulyublencyami prinesli jomu svitovu slavu sered naukovih prac vchenogo osoblive misce posidaye 3 tomna monografiya Aktinomiceti Naukovec vidkriv sanitarni vlastivosti gruntovih mikroorganizmiv antagonistiv 1932 Amerikanska nacionalna asociaciya borotbi z tuberkulozom zvernulasya do Z Vaksmana z propoziciyeyu vivchiti proces rozkladu palichki tuberkulozu palichki Koha 1940 naukovec razom z odnodumcyami vidkriv streptomicin visokoefektivnij u protidiyi zbudnikam tuberkulozu Bulo vidileno nizku antibiotikiv A taki preparati yak streptomicin neomicin aktinomicin ta shiroko vikoristovuyut u suchasnij likuvalnij praktici ta veterinariyi Z Vaksman zasnuvav Institut mikrobiologiyi i stav jogo pershim direktorom 1949 Stvoriv cilu grupu antibiotikiv Z Vaksman avtor cogo nini poshirenogo terminu Naukovec buv dobre znajomij z teoriyeyu antagonizmu mizh mikroorganizmami avtorom yakoyi buv harkiv yanin I Mechnikov tezh laureat Nobelivskoyi premiyi Naukovi praciZ Vaksman avtor ta spivavtor ponad 400 naukovih statej ta 28 knig Sered nih Enzymes 1926 Humus origin chemical composition and importance in nature 1936 1938 Principles of Soil Microbiology 1938 My Life with the Microbes 1954 avtobiografiya Primitkihttps en wikipedia org wiki Selman Waksman NNDB 2002 d Track Q1373513 Arhiv originalu za 3 bereznya 2016 Procitovano 21 lyutogo 2016 Listi perepisu naselennya 1897 r ark 48 49 Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 21 lyutogo 2016 Yak vinnichanin vinajshov streptomicin i vryatuvav lyudstvo vid tuberkulozu ivinnychanyn com ukr 28 listopada 2022 Procitovano 29 listopada 2022 Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 21 lyutogo 2016 DzherelaVitalij Ablicov Galaktika Ukrayina Ukrayinska diaspora vidatni postati K KIT 2007 436 s Kucher V O Rogovij O I Zelman Abraham Vaksman Vinnicya TOV ITI 2003 96 s DT ShO VIN ShUKAV V KRAYu DALEKIM Vaksman Zelman Avraham Elektronnaya evrejskaya enciklopediya ros Kushnyerova M O Zelman Vaksman vidatnij vchenij yakomu svit zavdyachuye za vidkrittya streptomicinu M O Kushnyerova Ukrayinskij pulmonologichnij zhurnal 2013 2 S 67 71 Puhlik B M Ukrainskie korni velikoj istorii Zelman Abraham Vaksman pervootkryvatel streptomicina B M Puhlik Mistectvo likuvannya 2013 6 S 65 66 Puhlik B M Nash velikij zemlyak Zelman Abraham Vaksman B M Puhlik Mistectvo likuvannya 2007 6 S 92 95 Pustiva V Avtor streptomicinu podolyanin V Pustiva Apteka Galicka 2003 20 S 27 PosilannyaM V Yur Vaksman Zelman Abramovich 1 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 428 ISBN 966 00 0734 5 Vaksman Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Nobelivskij laureat Zelman Vaksman narodivsya pid Vinniceyu nedostupne posilannya z lipnya 2019