Основний Закон: Єрусалим, столиця Ізраїлю — один з основних законів Ізраїлю (ухвалений кнесетом Ізраїлю 30 липня 1980 року), проголошує, що «Єрусалим, єдиний і неподільний, є столиця Ізраїлю»; закон також, серед іншого, гарантує захист і недоторканність «Святих Місць» (ст. 3). Закон засуджений Радою Безпеки ООН.
Історія
Офіційно столицею Ізраїлю Єрусалим був оголошений рішенням Кнесету ще 23 січня 1950 р., але це був Єрусалим без його головної історичної частини Старого Міста, захопленого Йорданією. Єврейський квартал Старого міста на 19 років припинив своє життя, євреї не могли навіть наблизитися до тих місць, де стояв Храм, не кажучи вже про те, щоб молитися біля Стіни Плачу. Тим не менш, 24 держави визнали Єрусалим столицею Ізраїлю і перевели в західну його частину, яка перебувала під ізраїльським контролем, свої посольства. Але США і найбільші європейські держави не були в їх числі, вони відмовилися визнати ізраїльський суверенітет в Єрусалимі і вважати його столицею Ізраїлю.
В результаті перемоги в Шестиденній війні 1967 р. Ізраїль встановив контроль на Східним Єрусалимом, таким чином отримавши контроль над усією територією міста, а надалі законодавчо відділив Східний Єрусалим від західного берега річки Йордан і оголосив свій суверенітет над об'єднаним Єрусалимом.
22 липня 1980 року шоста Конференція керівників неприєднаних країн ухвалила рішення, що зокрема декларувало:
- «Місто Єрусалим є невід'ємною частиною окупованої Палестини. Він повинен бути повністю покинутий і беззастережно переданий під арабський суверенітет.»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJqTDBwbGNuVnpZV3hsYlY5TVlYZGZKVVEzSlRrM0pVUTNKVGsxSlVRM0pVRTNYeVZFTnlVNU9TVkVOeVZCTVNWRU55VTVOU1ZFTnlVNU15MWZKVVEzSlRrNUpVUTNKVUU0SlVRM0pUazFKVVEzSlVFNUpVUTNKVGxESlVRM0pUazVKVVEzSlRsRVh5VkVOeVU1TVNWRU55VTVPU1ZFTnlWQk9DVkVOeVZCUVY4bFJEY2xPVGtsUkRjbFFUa2xSRGNsUVRnbFJEY2xPVEFsUkRjbE9VTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVXBsY25WellXeGxiVjlNWVhkZkpVUTNKVGszSlVRM0pUazFKVVEzSlVFM1h5VkVOeVU1T1NWRU55VkJNU1ZFTnlVNU5TVkVOeVU1TXkxZkpVUTNKVGs1SlVRM0pVRTRKVVEzSlRrMUpVUTNKVUU1SlVRM0pUbERKVVEzSlRrNUpVUTNKVGxFWHlWRU55VTVNU1ZFTnlVNU9TVkVOeVZCT0NWRU55VkJRVjhsUkRjbE9Ua2xSRGNsUVRrbFJEY2xRVGdsUkRjbE9UQWxSRGNsT1VNdWFuQm4uanBn.jpg)
Негайно послідувала реакція Ізраїлю: Закон про Єрусалим, поданий Геулою Коен, був підтриманий прем'єр-міністром Менахемом Бегіном і був прийнятий 30 липня 1980 р. переважною більшістю Кнесету.
У відповідь Рада Безпеки ООН в резолюції 478, прийнятої 14 голосами за (США утрималися від голосування), ухвалила не визнавати Закон про Єрусалим і закликала вивести з Єрусалиму існуючі дипломатичні місії.
У відповідь на засудження Ізраїлю і після того, як 13 країн перевели свої посольства з Єрусалиму в Тель-Авів, «побоюючись загрози арабів накласти на них нафтове ембарго», 1400 християн з 40 країн відкрили у 1980 році Міжнародне християнське посольство в Єрусалимі:
- «Це було актом солідарності з єврейським народом та їх зв'язком зі святим містом протягом вже трьох тисяч років».
Після того, як 15 серпня 2006 року уряд Коста-Рики оголосив про переведення свого посольства з Єрусалиму в Тель-Авів, а 25 серпня того ж року уряд Сальвадора послідував його прикладу, в Єрусалимі не залишилося дипломатичних місій іноземних держав. Майже всі країни розміщують свої посольства в районі Великого Тель-Авіва, за винятком Болівії та Парагваю, чиї посольства розташовуються в передмісті Єрусалима Мевасерет-Ціон. Конгрес США ще в 1995 році ухвалив рішення про перенесення посольства в Єрусалим, однак уряд США постійно відкладав виконання рішення. У даний час посольство США знаходиться в Тель-Авіві, а в Єрусалимі знаходиться Генеральне Консульство США.
Тим не менш, позиція Ізраїлю залишається незмінною:
- «З 1004 р. до нашої ери, коли цар Давид заснував Єрусалим як столицю єврейської нації, в місті тривало постійна єврейська присутність, так само як і духовна прихильність до нього».
Згідно з опитуванням, проведеним у травні 2011 року:
66 % израильтян категорически возражают против раздела Иерусалима в любой форме и передачи части его палестинцам. […] 23 % готовы отказаться от части Восточного Иерусалима и 6 % готовы отказаться от всей восточной части города.
73 % респондентов заявили, что Израиль должен сохранить полный суверенитет над святыми местами в Иерусалиме. […] 67 % опрошенных заявили, что необходимо продолжить строительство в районах столицы, находящихся за пределами, так называемой, «зеленой черты», а 23 % потребовали заморозить строительство там.
91 % назвали Иерусалим исторической и духовной столицей еврейского народа, а 4 % назвали Тель-Авив экономическим и культурным центром возрождающегося Израиля.
Де-факто, хоча посольства більшості держав знаходяться в Тель-Авіві, активність акредитованих в Ізраїлі дипломатів фактично зосереджується в Єрусалимі, де перебувають президент країни, уряд і кнесет.
Текст Закону
- Basic Law: Jerusalem, Capital of Israel [ 5 вересня 2014 у Wayback Machine.]
- Основний закон: Єрусалим — столиця Ізраїлю [ 16 грудня 2015 у Wayback Machine.], knesset.gov.il
Дивись також
Примітки
- Политические структуры государства Израиль. «II. Институты власти в современном Израиле» [ 11 серпня 2017 у Wayback Machine.] , Центр еврейского образования в диаспоре имени р. Джозефа Лукштейна, , 1999 г.
- «В особой ситуации находятся так называемые „основные законы“.., носящие конституционный характер. Для их принятия или изменения требует абсолютное большинство в 61 голос (то есть, например, 60 „за“ и 60 „воздержались“ — закон не прошёл.)»
- January 1950 Israel declares Jerusalem its capital city[недоступне посилання]
- Политические структуры государства Израиль. «III. Координаты политической дисперсии в Израиле» [ 11 серпня 2017 у Wayback Machine.] Гейзель, 1999
- . Архів оригіналу за 19 листопада 2018. Процитовано 3 травня 2018.
- The part of the Final Declaration of the Sixth Conference of Heads of State or Government of Non-Aligned Countries which relates to the situation in the Middle East and the question of Palestine[недоступне посилання з квітня 2019], статья Резолюция Совета Безопасности ООН 478
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 25 грудня 2003. Процитовано 3 травня 2018.
- . Архів оригіналу за 4 травня 2018. Процитовано 3 травня 2018.
- Государство Израиль. Внешняя политика // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)
- Архів оригіналу за 24 липня 2018. Процитовано 3 травня 2018.
- The Status of Jerusalem [ 2 березня 2007 у Wayback Machine.], МИД Израиля, 14 марта 1999 г.
- Израильтяне потребовали не делить Иерусалим, 01.06.11
- Иерусалим. Исторический обзор // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Osnovnij Zakon Yerusalim stolicya Izrayilyu odin z osnovnih zakoniv Izrayilyu uhvalenij knesetom Izrayilyu 30 lipnya 1980 roku progoloshuye sho Yerusalim yedinij i nepodilnij ye stolicya Izrayilyu zakon takozh sered inshogo garantuye zahist i nedotorkannist Svyatih Misc st 3 Zakon zasudzhenij Radoyu Bezpeki OON IstoriyaOficijno stoliceyu Izrayilyu Yerusalim buv ogoloshenij rishennyam Knesetu she 23 sichnya 1950 r ale ce buv Yerusalim bez jogo golovnoyi istorichnoyi chastini Starogo Mista zahoplenogo Jordaniyeyu Yevrejskij kvartal Starogo mista na 19 rokiv pripiniv svoye zhittya yevreyi ne mogli navit nablizitisya do tih misc de stoyav Hram ne kazhuchi vzhe pro te shob molitisya bilya Stini Plachu Tim ne mensh 24 derzhavi viznali Yerusalim stoliceyu Izrayilyu i pereveli v zahidnu jogo chastinu yaka perebuvala pid izrayilskim kontrolem svoyi posolstva Ale SShA i najbilshi yevropejski derzhavi ne buli v yih chisli voni vidmovilisya viznati izrayilskij suverenitet v Yerusalimi i vvazhati jogo stoliceyu Izrayilyu V rezultati peremogi v Shestidennij vijni 1967 r Izrayil vstanoviv kontrol na Shidnim Yerusalimom takim chinom otrimavshi kontrol nad usiyeyu teritoriyeyu mista a nadali zakonodavcho viddiliv Shidnij Yerusalim vid zahidnogo berega richki Jordan i ogolosiv svij suverenitet nad ob yednanim Yerusalimom 22 lipnya 1980 roku shosta Konferenciya kerivnikiv nepriyednanih krayin uhvalila rishennya sho zokrema deklaruvalo Misto Yerusalim ye nevid yemnoyu chastinoyu okupovanoyi Palestini Vin povinen buti povnistyu pokinutij i bezzasterezhno peredanij pid arabskij suverenitet Zakon pro Yerusalim Negajno posliduvala reakciya Izrayilyu Zakon pro Yerusalim podanij Geuloyu Koen buv pidtrimanij prem yer ministrom Menahemom Beginom i buv prijnyatij 30 lipnya 1980 r perevazhnoyu bilshistyu Knesetu U vidpovid Rada Bezpeki OON v rezolyuciyi 478 prijnyatoyi 14 golosami za SShA utrimalisya vid golosuvannya uhvalila ne viznavati Zakon pro Yerusalim i zaklikala vivesti z Yerusalimu isnuyuchi diplomatichni misiyi U vidpovid na zasudzhennya Izrayilyu i pislya togo yak 13 krayin pereveli svoyi posolstva z Yerusalimu v Tel Aviv poboyuyuchis zagrozi arabiv naklasti na nih naftove embargo 1400 hristiyan z 40 krayin vidkrili u 1980 roci Mizhnarodne hristiyanske posolstvo v Yerusalimi Ce bulo aktom solidarnosti z yevrejskim narodom ta yih zv yazkom zi svyatim mistom protyagom vzhe troh tisyach rokiv Pislya togo yak 15 serpnya 2006 roku uryad Kosta Riki ogolosiv pro perevedennya svogo posolstva z Yerusalimu v Tel Aviv a 25 serpnya togo zh roku uryad Salvadora posliduvav jogo prikladu v Yerusalimi ne zalishilosya diplomatichnih misij inozemnih derzhav Majzhe vsi krayini rozmishuyut svoyi posolstva v rajoni Velikogo Tel Aviva za vinyatkom Boliviyi ta Paragvayu chiyi posolstva roztashovuyutsya v peredmisti Yerusalima Mevaseret Cion Kongres SShA she v 1995 roci uhvaliv rishennya pro perenesennya posolstva v Yerusalim odnak uryad SShA postijno vidkladav vikonannya rishennya U danij chas posolstvo SShA znahoditsya v Tel Avivi a v Yerusalimi znahoditsya Generalne Konsulstvo SShA Tim ne mensh poziciya Izrayilyu zalishayetsya nezminnoyu Z 1004 r do nashoyi eri koli car David zasnuvav Yerusalim yak stolicyu yevrejskoyi naciyi v misti trivalo postijna yevrejska prisutnist tak samo yak i duhovna prihilnist do nogo Zgidno z opituvannyam provedenim u travni 2011 roku 66 izrailtyan kategoricheski vozrazhayut protiv razdela Ierusalima v lyuboj forme i peredachi chasti ego palestincam 23 gotovy otkazatsya ot chasti Vostochnogo Ierusalima i 6 gotovy otkazatsya ot vsej vostochnoj chasti goroda 73 respondentov zayavili chto Izrail dolzhen sohranit polnyj suverenitet nad svyatymi mestami v Ierusalime 67 oproshennyh zayavili chto neobhodimo prodolzhit stroitelstvo v rajonah stolicy nahodyashihsya za predelami tak nazyvaemoj zelenoj cherty a 23 potrebovali zamorozit stroitelstvo tam 91 nazvali Ierusalim istoricheskoj i duhovnoj stolicej evrejskogo naroda a 4 nazvali Tel Aviv ekonomicheskim i kulturnym centrom vozrozhdayushegosya Izrailya De fakto hocha posolstva bilshosti derzhav znahodyatsya v Tel Avivi aktivnist akreditovanih v Izrayili diplomativ faktichno zoseredzhuyetsya v Yerusalimi de perebuvayut prezident krayini uryad i kneset Tekst ZakonuBasic Law Jerusalem Capital of Israel 5 veresnya 2014 u Wayback Machine Osnovnij zakon Yerusalim stolicya Izrayilyu 16 grudnya 2015 u Wayback Machine knesset gov ilDivis takozhPolitichnij status YerusalimaPrimitkiPoliticheskie struktury gosudarstva Izrail II Instituty vlasti v sovremennom Izraile 11 serpnya 2017 u Wayback Machine Centr evrejskogo obrazovaniya v diaspore imeni r Dzhozefa Lukshtejna 1999 g V osoboj situacii nahodyatsya tak nazyvaemye osnovnye zakony nosyashie konstitucionnyj harakter Dlya ih prinyatiya ili izmeneniya trebuet absolyutnoe bolshinstvo v 61 golos to est naprimer 60 za i 60 vozderzhalis zakon ne proshyol January 1950 Israel declares Jerusalem its capital city nedostupne posilannya Politicheskie struktury gosudarstva Izrail III Koordinaty politicheskoj dispersii v Izraile 11 serpnya 2017 u Wayback Machine Gejzel 1999 Arhiv originalu za 19 listopada 2018 Procitovano 3 travnya 2018 The part of the Final Declaration of the Sixth Conference of Heads of State or Government of Non Aligned Countries which relates to the situation in the Middle East and the question of Palestine nedostupne posilannya z kvitnya 2019 statya Rezolyuciya Soveta Bezopasnosti OON 478 PDF Arhiv originalu PDF za 25 grudnya 2003 Procitovano 3 travnya 2018 Arhiv originalu za 4 travnya 2018 Procitovano 3 travnya 2018 Gosudarstvo Izrail Vneshnyaya politika Elektronnaya evrejskaya enciklopediya ros Arhiv originalu za 24 lipnya 2018 Procitovano 3 travnya 2018 The Status of Jerusalem 2 bereznya 2007 u Wayback Machine MID Izrailya 14 marta 1999 g Izrailtyane potrebovali ne delit Ierusalim 01 06 11 Ierusalim Istoricheskij obzor Elektronnaya evrejskaya enciklopediya ros