Едуард II (англ. Edward ІІ; 25 квітня 1284 — 21 вересня 1327) — король Англії з династії Плантагенетів, правління якого тривало з 1307 по 1327 рік.
Едуард II англ. Edward II | |
---|---|
Dei Gracia Rex Angliae, Dominus Hiberniae et Dux Aquitaniae | |
![]() | |
Король Англії | |
Правління | 1307-1327 |
Коронація | 25 лютого 1308 |
Попередник | Едуард I Довгоногий |
Наступник | Едуард III |
Інші титули | Лорд Ірландії Герцог Аквітанії Принц Уельський |
Біографічні дані | |
Імена | Едуард Плантагенет |
Релігія | християнство |
Народження | 25 квітня 1284 Гвінед |
Смерть | 21 вересня 1327 (43 роки) Глостершир |
Поховання | Глостерширський Собор, Глостершир, Англія |
Дружина | Ізабелла Французька |
Діти | Едуард, Джон, Елеонора, Жанна |
Династія | Плантагенети |
Батько | Едуард I Довгоногий |
Мати | Елеонора I (графиня Понтьє) |
![]() | |
|
Ранні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkyTDBOdmNtWmxYME5oYzNSc1pWODFOeTVxY0djdk1qSXdjSGd0UTI5eVptVmZRMkZ6ZEd4bFh6VTNMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Перший англійський спадкоємець престолу, який носив титул «принц Уельський». За легендою, вперше записаною 1584 року Джоном Стоу, на прохання валлійців дати їм за короля людину, що народилась в Уельсі й не говорить англійською, Едуард I надав їм свого новонародженого сина, який щойно побачив світ у його таборі. Насправді титул принца Уельського було надано Едуарду у лютому 1301 року.
До моменту народження принца Едуарда з синів короля в живих лишався тільки Альфонс. У серпні 1284 року Альфонс помер, і спадкоємцем англійського престолу став його молодший брат. Оскільки у принца Едуарда не було друзів-ровесників, король обрав для його свити десятьох юнаків з дворянських родин. Одним із них став син гасконського барона Гавестона Пірс, який невдовзі став найближчим другом спадкоємця, який «віддавав перевагу спілкуванню з ним, пов'язаний нерозривним союзом приязні, більше, ніж з усіма іншими смертними». З часів юності Едуард називав Пірса «мій брат», а їхня дружба, за повідомленням хроніста, була сильнішою за любов до жінок.
Є відомості, що Едуард I брав його у шотландські походи й намагався змінити характер сина, але все було марно. Єдине, що Едуард успадкував від батька — його солідний вигляд й високий зріст, у всьому решта вони були несхожими. Можливо, якби Едуард I не приставив до свого сина Пірса Гавестона, то новий король був би повною копією свого батька.
Правління
Успадкувавши трон свого батька у віці неповних 23 років, Едуард II досить невдало вів бойові дії проти Шотландії, військами якої керував Роберт I Брюс. Популярність короля також підривала його прихильність до ненависних для народу фаворитів (як вважали, коханців короля) — гасконця Пірса Гавестона, а потім англійського дворянина .
Панування Едуарда супроводжувалось баронськими змовами й заколотами. Одна зі змов 1325 року, на чолі якої встала дружина Едуарда Ізабелла, мала успіх: повернувшись із Франції, вона в союзі зі своїм коханцем, вельможею , зуміла зібрати достатньо прибічників, щоб скинути чоловіка. Короля було заарештовано, і його змусили зректись престолу на користь юного сина, що став королем Едуардом III. При неповнолітньому Едуарді III було створено регентську раду на чолі з . Однак неофіційно вся влада була зосереджена в руках Ізабелли та її фаворита Мортимера. Невдовзі скинутого монарха було вбито.
У 1330 році король Едуард III, вже будучи повнолітнім, стратив убивць свого батька (в тому числі й Мортимера), які фактично правили державою у перші роки після його загибелі; матір же він пожалів та ув'язнив у монастирі.
Те, як Едуарда II скинуто з престолу, зображено у п'єсі Крістофера Марло «Едуард II», а також у романі Моріса Дрюона «Французька вовчиця» із серії історичних романів «Прокляті королі». П'єса Марло лягла в основу однойменного фільму Дерека Джармена.
Сім'я
Дружина
- Ізабелла Французька (травень/листопад 1295 — 22 серпня 1358) — дочка Філіппа IV (короля Франції) і його дружини Іоанни І (королеви Наварри). Сестра останніх королів з династії Капетингів. Вийшла заміж за Едуарда 25 січня 1308. Разом зі своїм коханцем очолила баронський заколот проти чоловіка і повалила його з престолу, здійснивши перший конституційний парламентський переворот, за що була прозвана Французькою вовчицею. Чотири роки неофіційно керувала країною разом із Мортімером до повноліття старшого сина Едуарда ІІІ.
Діти
- Едуард (13 листопада 1312 — 21 червня 1377) — король Англії з 25 січня 1327. Був одним з найуспішніших англійських монархів Середньовіччя. Відновив королівську владу після провального правління свого батька. Едуард ІІІ перетворив Англійське королівство на одну з найпотужніших військових сил у Європі. На його правління припали важливі зміни в законодавстві та системі державного врядування (зокрема, розвиток англійського парламенту), а також пандемія чуми «Чорна смерть». Він залишався на троні 50 років. З часів Генріха ІІІ і до Георга ІІІ ніхто з англійських монархів не правив так довго.
- Викидень (кінець 1314)
- Іоанн (15 серпня 1316 — 13 вересня 1336) — народився в замку Елтем. Граф Корнуолла з 6 жовтня 1328. У 1329 році на час відсутності Едуарда III, котрий вирушив до Франції для принесення васальної присяги, був призначений номінальним намісником. Взяв участь як командир передового загону в битві біля Халідон-Гілла. У 1335 році зайняв західну Шотландію. Помер в Перті у віці 20 років.
- (18 червня 1318 — 22квітня 1355) — народилась в палаці Вудсток. В травні 1322 вийшла заміж за . Користувалась повагою серед своїх підданих. В шлюбі народила двох синів та .
- Іоанна (1319) — про існування цієї дитини згадує хроніст Роберт із Редінга.
- (5 липня 1321 — 7 іересня 1362) — королева-консорт Шотландії з 7 червня 1329. Дружина короля Шотландії Давида ІІ з 17 липня 1328. Дітей не мали.
Бастарди
- Від невідомої:
- Адам (бл. 1307 — 18 вересня 1322) — супроводжував батька в шотландському поході в 1322 році, під час якого помер.
Родовід
Див. також
Примітки
- Мьюримут
- «Аннали святого Павла», «Життєпис Едуарда Другого»
- «Життєпис Едуарда Другого»
- . Архів оригіналу за 29 листопада 2011. Процитовано 8 листопада 2011.
- See Weir 2006, pp. 8–9.
Посилання
- Едвард II // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- (англ.)
- [1] [ 15 квітня 2013 у Wayback Machine.] (англ.)
- Рижов К.: Усі монархи світу. Західна Європа. Едуард II [ 20 серпня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- Олівер Голдсміт. Історія Англії. Глава XIII. Едуард II [ 25 жовтня 2011 у Wayback Machine.] (рос.)
- (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Eduard II angl Edward II 25 kvitnya 1284 21 veresnya 1327 korol Angliyi z dinastiyi Plantagenetiv pravlinnya yakogo trivalo z 1307 po 1327 rik Eduard II angl Edward IIDei Gracia Rex Angliae Dominus Hiberniae et Dux AquitaniaeKorol AngliyiPravlinnya 1307 1327Koronaciya 25 lyutogo 1308Poperednik Eduard I DovgonogijNastupnik Eduard IIIInshi tituli Lord Irlandiyi Gercog Akvitaniyi Princ UelskijBiografichni daniImena Eduard PlantagenetReligiya hristiyanstvoNarodzhennya 25 kvitnya 1284 1284 04 25 GvinedSmert 21 veresnya 1327 1327 09 21 43 roki GlostershirPohovannya Glostershirskij Sobor Glostershir AngliyaDruzhina Izabella FrancuzkaDiti Eduard Dzhon Eleonora ZhannaDinastiya PlantagenetiBatko Eduard I DovgonogijMati Eleonora I grafinya Pontye Mediafajli u VikishovishiRanni rokiRuyini Zamku Korf de yakijs chas perebuvav v uv yaznenni Eduard II Pershij anglijskij spadkoyemec prestolu yakij nosiv titul princ Uelskij Za legendoyu vpershe zapisanoyu 1584 roku Dzhonom Stou na prohannya vallijciv dati yim za korolya lyudinu sho narodilas v Uelsi j ne govorit anglijskoyu Eduard I nadav yim svogo novonarodzhenogo sina yakij shojno pobachiv svit u jogo tabori Naspravdi titul princa Uelskogo bulo nadano Eduardu u lyutomu 1301 roku Do momentu narodzhennya princa Eduarda z siniv korolya v zhivih lishavsya tilki Alfons U serpni 1284 roku Alfons pomer i spadkoyemcem anglijskogo prestolu stav jogo molodshij brat Oskilki u princa Eduarda ne bulo druziv rovesnikiv korol obrav dlya jogo sviti desyatoh yunakiv z dvoryanskih rodin Odnim iz nih stav sin gaskonskogo barona Gavestona Pirs yakij nevdovzi stav najblizhchim drugom spadkoyemcya yakij viddavav perevagu spilkuvannyu z nim pov yazanij nerozrivnim soyuzom priyazni bilshe nizh z usima inshimi smertnimi Z chasiv yunosti Eduard nazivav Pirsa mij brat a yihnya druzhba za povidomlennyam hronista bula silnishoyu za lyubov do zhinok Ye vidomosti sho Eduard I brav jogo u shotlandski pohodi j namagavsya zminiti harakter sina ale vse bulo marno Yedine sho Eduard uspadkuvav vid batka jogo solidnij viglyad j visokij zrist u vsomu reshta voni buli neshozhimi Mozhlivo yakbi Eduard I ne pristaviv do svogo sina Pirsa Gavestona to novij korol buv bi povnoyu kopiyeyu svogo batka PravlinnyaUspadkuvavshi tron svogo batka u vici nepovnih 23 rokiv Eduard II dosit nevdalo viv bojovi diyi proti Shotlandiyi vijskami yakoyi keruvav Robert I Bryus Populyarnist korolya takozh pidrivala jogo prihilnist do nenavisnih dlya narodu favoritiv yak vvazhali kohanciv korolya gaskoncya Pirsa Gavestona a potim anglijskogo dvoryanina Panuvannya Eduarda suprovodzhuvalos baronskimi zmovami j zakolotami Odna zi zmov 1325 roku na choli yakoyi vstala druzhina Eduarda Izabella mala uspih povernuvshis iz Franciyi vona v soyuzi zi svoyim kohancem velmozheyu zumila zibrati dostatno pribichnikiv shob skinuti cholovika Korolya bulo zaareshtovano i jogo zmusili zrektis prestolu na korist yunogo sina sho stav korolem Eduardom III Pri nepovnolitnomu Eduardi III bulo stvoreno regentsku radu na choli z Odnak neoficijno vsya vlada bula zoseredzhena v rukah Izabelli ta yiyi favorita Mortimera Nevdovzi skinutogo monarha bulo vbito U 1330 roci korol Eduard III vzhe buduchi povnolitnim strativ ubivc svogo batka v tomu chisli j Mortimera yaki faktichno pravili derzhavoyu u pershi roki pislya jogo zagibeli matir zhe vin pozhaliv ta uv yazniv u monastiri Te yak Eduarda II skinuto z prestolu zobrazheno u p yesi Kristofera Marlo Eduard II a takozh u romani Morisa Dryuona Francuzka vovchicya iz seriyi istorichnih romaniv Proklyati koroli P yesa Marlo lyagla v osnovu odnojmennogo filmu Dereka Dzharmena Sim yaDruzhina Izabella Francuzka traven listopad 1295 22 serpnya 1358 dochka Filippa IV korolya Franciyi i jogo druzhini Ioanni I korolevi Navarri Sestra ostannih koroliv z dinastiyi Kapetingiv Vijshla zamizh za Eduarda 25 sichnya 1308 Razom zi svoyim kohancem ocholila baronskij zakolot proti cholovika i povalila jogo z prestolu zdijsnivshi pershij konstitucijnij parlamentskij perevorot za sho bula prozvana Francuzkoyu vovchiceyu Chotiri roki neoficijno keruvala krayinoyu razom iz Mortimerom do povnolittya starshogo sina Eduarda III Diti Eduard 13 listopada 1312 21 chervnya 1377 korol Angliyi z 25 sichnya 1327 Buv odnim z najuspishnishih anglijskih monarhiv Serednovichchya Vidnoviv korolivsku vladu pislya provalnogo pravlinnya svogo batka Eduard III peretvoriv Anglijske korolivstvo na odnu z najpotuzhnishih vijskovih sil u Yevropi Na jogo pravlinnya pripali vazhlivi zmini v zakonodavstvi ta sistemi derzhavnogo vryaduvannya zokrema rozvitok anglijskogo parlamentu a takozh pandemiya chumi Chorna smert Vin zalishavsya na troni 50 rokiv Z chasiv Genriha III i do Georga III nihto z anglijskih monarhiv ne praviv tak dovgo Vikiden kinec 1314 Ioann 15 serpnya 1316 13 veresnya 1336 narodivsya v zamku Eltem Graf Kornuolla z 6 zhovtnya 1328 U 1329 roci na chas vidsutnosti Eduarda III kotrij virushiv do Franciyi dlya prinesennya vasalnoyi prisyagi buv priznachenij nominalnim namisnikom Vzyav uchast yak komandir peredovogo zagonu v bitvi bilya Halidon Gilla U 1335 roci zajnyav zahidnu Shotlandiyu Pomer v Perti u vici 20 rokiv 18 chervnya 1318 22kvitnya 1355 narodilas v palaci Vudstok V travni 1322 vijshla zamizh za Koristuvalas povagoyu sered svoyih piddanih V shlyubi narodila dvoh siniv ta Ioanna 1319 pro isnuvannya ciyeyi ditini zgaduye hronist Robert iz Redinga 5 lipnya 1321 7 ieresnya 1362 koroleva konsort Shotlandiyi z 7 chervnya 1329 Druzhina korolya Shotlandiyi Davida II z 17 lipnya 1328 Ditej ne mali Bastardi Vid nevidomoyi Adam bl 1307 18 veresnya 1322 suprovodzhuvav batka v shotlandskomu pohodi v 1322 roci pid chas yakogo pomer RodovidDiv takozhMariya VudstockaPrimitkiMyurimut Annali svyatogo Pavla Zhittyepis Eduarda Drugogo Zhittyepis Eduarda Drugogo Arhiv originalu za 29 listopada 2011 Procitovano 8 listopada 2011 See Weir 2006 pp 8 9 PosilannyaEdvard II Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 angl 1 15 kvitnya 2013 u Wayback Machine angl Rizhov K Usi monarhi svitu Zahidna Yevropa Eduard II 20 serpnya 2010 u Wayback Machine ros Oliver Goldsmit Istoriya Angliyi Glava XIII Eduard II 25 zhovtnya 2011 u Wayback Machine ros angl Poperednik Eduard I Dovgonogij Korol Angliyi 1307 1327 roki Nastupnik Eduard III Poperednik Eduard I Dovgonogij Lord Irlandiyi 1307 1327 roki Nastupnik Eduard III Poperednik Eduard I Dovgonogij Gercog Akvitaniyi 1307 1327 roki Nastupnik Eduard III